Єдиний унікальний номер 205/1127/26
Номер провадження2/205/2268/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі – Позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 30.09.2020 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 26207000473251 про встановлення кредитного ліміту, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредитні кошти зі строком кредитування 12 місяців, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами.
Позивач зазначає, що Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, у зв`язку із чим станом на 28.03.2024 року за Кредитним договором № 26207000473251 про встановлення кредитного ліміту від 30.09.2020 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 57 870 грн. 86 коп., з яких: 29 198 грн. 81 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 28 672 грн. 05 коп. – заборгованість за процентами.
Також Позивач посилається на те, що 28.03.2024 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу № 28/03/24, відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило, а ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до боржників, визначених у Реєстрі боржників, у тому числі до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 26207000473251 від 30.09.2020 року.
Посилаючись на невиконання Відповідачем своїх договірних зобов`язань та перехід до нього права вимоги, Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 26207000473251 про встановлення кредитного ліміту від 30.09.2020 року у загальному розмірі 57 870 грн. 86 коп., судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 
Представник позивача подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило. 
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 30.09.2020 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 26207000473251 про встановлення кредитного ліміту.
Відповідно до умов зазначеного договору банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби у розмірі 100 000 грн. 00 коп. строком на 12 місяців. Процентна ставка за користування кредитом була встановлена у розмірі 40,8 % річних на строкову заборгованість та 56,0 % річних на прострочену заборгованість.
Матеріалами справи підтверджено, що 28.03.2024 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу № 28/03/24, відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило, а ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до боржників, визначених у Реєстрі боржників.
З наданих позивачем доказів вбачається, що до ТОВ «Цикл Фінанс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 26207000473251 про встановлення кредитного ліміту від 30.09.2020 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 28.03.2024 року заборгованість відповідача за Кредитним договором № 26207000473251 про встановлення кредитного ліміту від 30.09.2020 року становила 57 870 грн. 86 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 29 198 грн. 81 коп., заборгованість за процентами – 28 672 грн. 05 коп.
Оскільки відповідач у добровільному порядку свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, заборгованість не погасив, то між сторонами виник спір, який підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
У відповідності до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит — це будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобовязання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобовязання щодо сплати процентів та інших зборів з такої суми.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У зв`язку із тим, що факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджено належними та допустимими доказами, а доказів їх повернення матеріали справи не містять, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за тілом кредиту.
Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд вважає, що відповідач зобов`язаний повернути кредитодавцю фактично отримані кредитні кошти.
Крім того, частиною першою статті 1048 ЦК України встановлено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд вважає, що шляхом підписання кредитного договору, графіку платежів та розрахунку орієнтовної загальної вартості кредиту відповідач, як споживач, був належним чином поінформований про розмір процентної ставки, загальну вартість кредиту та інші істотні умови кредитування, передбачені статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за процентами. Розмір такої заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, який є арифметично правильним та відповідачем не спростований.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з частиною першою статті 1084 ЦК України, якщо фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Судом встановлено, що право вимоги за Кредитним договором № 26207000473251 від 30.09.2020 року перейшло від АТ «Банк Кредит Дніпро» до ТОВ «Цикл Фінанс» на підставі Договору факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024 року.
Навіть у разі неотримання відповідачем повідомлення про відступлення права вимоги, це не звільняло його від обовязку належного виконання кредитного зобовязання, оскільки він не був позбавлений можливості здійснювати платежі на користь первісного кредитора.
Правова позиція щодо зазначеного викладена Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, відповідно до якої неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення заборгованості.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано належні, допустимі та достатні докази на підтвердження своїх вимог, а саме: кредитний договір, документи щодо надання кредитних коштів, розрахунок заборгованості, договір факторингу та документи, що підтверджують перехід права вимоги.
Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань суду не надав та розрахунок заборгованості не спростував.
У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі.
Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язана повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів, а відтак позов в частині стягнення заборгованості за тілом позики ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.
Судом також встановлено, що умовами Кредитного договору № 26207000473251 від 30.09.2020 року сторони погодили як розмір процентної ставки за користування кредитними коштами, так і порядок її застосування. Зокрема, договором передбачено нарахування процентів у розмірі 40,8 % річних на строкову заборгованість та 56,0 % річних на прострочену заборгованість. Таким чином, обов`язок відповідача зі сплати процентів безпосередньо випливає з умов укладеного кредитного договору та вимог статей 1048, 1054 ЦК України.
При цьому суд враховує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти існує виключно в межах погодженого сторонами строку кредитування або до моменту пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що до складу заявленої до стягнення заборгованості включено проценти, нараховані первісним кредитором відповідно до умов Кредитного договору станом на дату відступлення права вимоги — 28.03.2024 року. Доказів того, що до складу позовних вимог включено проценти, нараховані поза межами строку та умов кредитування, матеріали справи не містять, а відповідачем таких обставин не доведено.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів, перехід права вимоги до позивача на підставі договору факторингу та наявність у відповідача непогашеної заборгованості станом на 28.03.2024 року у розмірі 57 870 грн. 86 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 29 198 грн. 81 коп., заборгованість за процентами – 28 672 грн. 05 коп., які стягуються 
Відповідачем зазначені обставини не спростовані, доказів належного виконання зобовязань суду не надано, у звязку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву та докази на спростування заявлених вимог не подав, що відповідно до статті 280 ЦПК України дає суду право при заочному розгляді справи вирішити спір на підставі наявних у справі доказів.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання такої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи зазначені витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи повинен надати договір про надання правничої допомоги, документи, що підтверджують обсяг виконаних робіт, а також детальний опис наданих послуг та здійснених витрат.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за надання правової допомоги клієнту. При визначенні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація адвоката, витрачений ним час та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та співмірним виконаній роботі.
З аналізу наведених норм права вбачається, що документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалено рішення. Разом із тим суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі заявлені витрати на правничу допомогу, якщо встановить їх неспівмірність зі складністю справи, обсягом виконаних робіт, витраченим часом та значенням спору для сторін.
Судом встановлено, що 02.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» та адвокатом Кеню Денисом Васильовичем укладено Договір № 43453613 про надання правничої допомоги.
Відповідно до умов зазначеного договору адвокат зобов`язався надавати клієнту правничу допомогу, а клієнт — оплачувати надані послуги. Пунктом 4.8 договору визначено тарифікацію юридичних послуг, а пунктами 4.4–4.5 передбачено оформлення результатів надання послуг відповідним актом.
Згідно з Актом наданих послуг від 03.06.2025 року адвокатом Кеню Денисом Васильовичем надано ТОВ «Цикл Фінанс» такі послуги у справі щодо ОСОБА_1 : правовий аналіз обставин справи та надання консультацій — 1,5 години вартістю 1 500 грн. 00 коп.; складання позовної заяви — 3 години вартістю 3 000 грн. 00 коп.; формування додатків до позовної заяви — 1 година вартістю 500 грн. 00 коп. Загальна вартість наданих послуг склала 5 000 грн. 00 коп.
Разом із тим суд звертає увагу, що дана справа не відноситься до категорії складних спорів. Предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі письмових доказів, а правова позиція позивача ґрунтується на усталеній судовій практиці. Позовна заява має типовий характер, не містить складних правових конструкцій чи значного обсягу аналізу доказів. Крім того, представник позивача участі у судових засіданнях не брав, додаткових процесуальних документів до суду не подавав, а розгляд справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження.
За таких обставин суд доходить висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн. 00 коп. не повною мірою відповідає критеріям розумності, співмірності та необхідності, визначеним статтями 137, 141 ЦПК України, а тому підлягає зменшенню.
З огляду на наведене, суд вважає співмірним та обґрунтованим стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. 00 коп., що відповідає складності справи, обсягу виконаних робіт та принципу розумності судових витрат.
Крім того, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625, 1048, 1050, 1054, 1077, 1084 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором –  задовольнити в повному обсязі.
2. Стягнути з ОСОБА_1 (  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконстуктора Ігоря Сікорського, буд. 8, код ЄДРПОУ 43453613) заборгованість за Кредитним договором № 26207000473251 про встановлення кредитного ліміту від 30.09.2020 року, станом на 28.03.2024 року, у загальному розмірі 57 870 грн. 86 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 29 198 грн. 81 коп., заборгованість по відсоткам – 28 672 грн. 05 коп.
3. Стягнути з ОСОБА_1 (  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконстуктора Ігоря Сікорського, буд. 8, код ЄДРПОУ 43453613) судові витрати по справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. 00 коп. 
4. Стягнути з ОСОБА_1 (  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконстуктора Ігоря Сікорського, буд. 8, код ЄДРПОУ 43453613) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Мовчан Д.В.