УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня2026 року
м. Київ
справа № 303/8/21
провадження № 51-659 впс 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши поданняЗакарпатського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 303/8/21)за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 Кримінального кодексу України (далі - КК), за апеляційними скаргами прокурора та захисників на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 березня 2026 року до іншого суду апеляційної інстанції,

установив:

До Суду в порядку частини третьої статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло подання Закарпатського апеляційного суду про направлення згаданого кримінального провадження із цього суду до іншого суду апеляційної інстанції.
Подання мотивовано неможливістю проведення автоматизованого розподілу судової справи між суддями Закарпатського апеляційного суду у зв`язку з відсутністю необхідної кількості суддів. 
Учасникам провадження повідомлено про час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Звернення про відкладення розгляду подання не надходило. 
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені в поданні, та матеріали кримінального провадження, Суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з огляду на таке. 
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 31 КПК кримінальне провадження в апеляційному порядку здійснюється колегіально судом у складі не менше трьо суддів.
Положенням частини третьої статті 34 КПК встановлено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, до Закарпатського апеляційного суду для розгляду в порядку апеляційної процедури надійшли матеріали вказаного кримінального провадження (справа № 303/8/21) за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК, за апеляційними скаргами прокурора та захисників на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 березня 2026 року.
Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями Закарпатськогоапеляційного суду від 28 квітня 2026 року визначення колегії суддів для розгляду згаданого провадження не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Зі змісту довідки начальника відділу управління персоналом Закарпатського апеляційного суду вбачається, що фактична чисельність суддів цього суду становить сім суддів, з яких троє входять до складу судової палати з розгляду кримінальних проваджень та справ про адміністративні правопорушення, а саме:  ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Відповідно до звіту про неможливість розподілу справи між суддями, який міститься в матеріалах кримінального провадження, один суддя колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ ( ОСОБА_11 ) та четверо суддів колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ) не мають права брати участь у розгляді в цьому кримінальному провадженні, а двох суддів колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ ( ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ) вже призначено.
Зі змісту копії ухвали Закарпатського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року, яка додана до подання, вбачається, що судді ОСОБА_12 та ОСОБА_13 брали участь у розгляді апеляційної скарги адвоката ОСОБА_16 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 вересня 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні із якого було виділено матеріали в окреме кримінальне провадження стосовно  ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Зі змісту копії ухвали Закарпатського апеляційного суду від 12 січня 2021 року, яка додана до подання, видно, що судді ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 брали участь у розгляді апеляційної скарги адвоката ОСОБА_17 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_18 , на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 листопада 2020 року у кримінальному провадженні, з якого було виділено матеріали в окреме кримінальне провадження стосовно  ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Отже, залишилось лише два судді ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які здійснюють правосуддя в судовій палаті з розгляду кримінальних справ і можуть брати участь у цьому провадженні. Тобто, в Закарпатському апеляційному суді не вистачає суддів, які можуть брати участь у розгляді вказаного кримінального провадження.
У зв`язку з цим неможливо виконати вимоги частини четвертої статті 31 КПК, відповідно до якої кримінальне провадження в апеляційному порядку здійснюється колегіально судом у складі не менше трьох суддів.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово підкреслював, що право на «суд, встановлений законом» (стаття 6 Конвенції) включає: належне формування складу суду; відсутність системних перешкод для доступу до правосуддя; обов`язок держави забезпечити ефективну організацію роботи судів.
У даній ситуації неможливість автоматизованого розподілу судової справи між суддями Закарпатського апеляційного суду створює реальну загрозу порушення права на справедливий та безсторонній суд, що вимагає передачі справи до іншого суду.
Відповідно до частини тринадцятої статті 31 КПК, у разі якщо в суді першої або апеляційної інстанції, який згідно з правилами підсудності має здійснювати кримінальне провадження, неможливо утворити склад суду, передбачений цією статтею, кримінальне провадження здійснює найбільш територіально наближений суд, в якому можливо утворити такий склад суду.
З урахуванням викладеного, а також з метою створення умов для забезпечення повного й об`єктивного розгляду провадження, належного забезпечення права осіб, які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК, на доступ до правосуддя, Суд уважає за необхідне задовольнити подання Закарпатського апеляційного суду та направити матеріали кримінального провадження (справа № 303/8/21) стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за апеляційними скаргами прокурора та захисників на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 березня 2026 року для розгляду в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду, як найбільш територіально наближеного.

Керуючись статтею 34 Кримінального процесуального кодексу України Верховний Суд
постановив:
Подання Закарпатського апеляційного суду задовольнити.
Матеріали кримінального провадження (303/8/21) за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_19 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК, за апеляційними скаргами прокурора та захисників на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 березня 2026 року направити із Закарпатського апеляційного суду до Львівського апеляційного суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3