ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 684/556/25
Провадження № 22-ц/820/1000/26
Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Дубова М.В.
з участю: позивача та його представника
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 684/556/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Бригидою Валентином Віталійовичем, на рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 28 січня 2026 року у складі судді Гринчук С.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дружини.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд
в с т а н о в и в :
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2024 року у справі № 684/443/24 на утримання бувшого подружжя та стягувати з нього аліменти у розмірі 1/14 частки від його заробітку (доходу), щомісячно з дня подачі позову та до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позову ОСОБА_5 вказував, що 06 вересня 2014 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, який розірвано згідно з рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 01 квітня 2025 року. Сторони мають двох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач зазначав, що судовим наказом від 05 вересня 2024 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 серпня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Крім того, згідно з рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2024 року у справі № 684/443/24 з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 серпня 2024 року до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_1 посилався, що на даний час його сімейний стан змінився, оскільки 08 травня 2025 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу - ОСОБА_8 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_9 , його теперішня дружина ОСОБА_10 перебуває у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, у зв`язку з чим не має можливості працювати. Крім того, позивач посилався що на даний час він не працює, сім`я проживала за рахунок його заробітної плати і зараз перебуває у важкому матеріальному становищі доходів не має, також посилався на погіршення стану свого здоров`я.
Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 28 січня 2026 року в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 000 грн витрат на правничу допомогу.
ОСОБА_1 та його представник - адвокат Бригида В.В. подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.
Представник апелянта вважає, що судом першої інстанції не досліджено всі обставини справи, а тому висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Так судом не прийнято до уваги підстави звільнення ОСОБА_1 із служби в поліції, адже таке звільнення відбулося у зв`язку з погіршенням стану здоров`я позивача, що підтверджено довідкою ВЛК від 29 жовтня 2025 року та довідкою Старосинявського ЦПМСД від 28 жовтня 2025 року № 91, однак через тиск керівництва НПУ він написав заяву про звільнення за власним бажанням. Після народження ІНФОРМАЦІЯ_4 сина ОСОБА_11 , він та дружина ОСОБА_10 також потребують належного матеріального забезпечення, сім`я проживала за рахунок його заробітної плати, у даний час перебуває у важкому матеріальному становищі. Натомість відповідач є працездатною, має можливість працювати, у даний час працює та отримує дохід, також має у власності земельну ділянку, після розірвання шлюбу придбала квартиру в селищі Стара Синява, де наразі проживає, тому її матеріальний стан покращився. Син ОСОБА_12 відвідує заклад дошкільної освіти №1 «Зернятко».
Позивач не отримує дохід від земельної ділянки, яка є у його власності, оскільки обробляє її самостійно, однак через погані погодні умови доходу від вражаю не отримав. Автомобіль, який залишився у його власності після поділу майна подружжя, на даний час потребує ремонту і ним не використовується, натомість відповідачка отримала від нього компенсацію частки від його вартості в сумі 120 000 грн, що свідчить про покращення її майнового стану. 
Також представник апелянта зазначає, що відповідно до довідки Хмельницького обласного центру зайнятості від 04 грудня 2025 року ОСОБА_1 зареєстрований як безробітний з 26 листопада 2025 року і його дохід становить 0, грн. відсутність у нього доходів підтверджують довідки з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового держаного соціального страхування, отриманих з Пенсійного фонду України форма ОК-5 і форма ОК-7. 
Представник апелянта просить врахувати, що стягнення аліментів на утримання двох дітей від попереднього шлюбу та бувшої дружини становить 83,3% від доходу позивача, що є порушенням ч 2 ст 70 Закону України «Про виконавче провадження», тому є підстави для зменшення розміру аліментів на утриманні дружини до 1/14 частки заробітку (доходу) позивача.
Також представник апелянта просить скасувати рішення суду в частині стягнення судових витрат, оскільки судом не прийнято до уваги його заяву про зменшення таких витрат у зв`язку з їх не співмірністю.
ОСОБА_2 та її представник - адвокат Волошина І.В. подали відзив на апеляційну скаргу, вказують, що висновки суду першої інстанції є законним та обґрунтованими, судом вірно встановив обставини справи. На час звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів матеріальний стан позивача не погіршився, оскільки до суду він звернувся 28.10.2025 року, а з поліції звільнився за власним бажанням 10.11.2025 року. Суд врахував, що позивач звільнився з поліції за власним бажанням, маючи на утриманні трьох малолітніх дітей, чим самостійно штучно створив докази погіршення його матеріального стану. Втративши з власної волі заробіток у поліції, позивач штучно створив зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього, вдвічі, так як аліменти присуджені у частці від його доходу. Тобто зменшення доходу позивача автоматично призводить до зменшення розміру аліментів. Суд встановив та врахував, що стан здоров`я позивача не погіршився. Крім того врахував, що в теперішній час з позивача стягуються аліменти у розмірі, що не перевищує 50%, та більша частина залишається для власного утримання та забезпечення його теперішньої дружини і третьої дитини.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2014 року, який розірвано згідно з рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 01 квітня 2025 року, справа № 684/74/25.
Сторони є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до судового наказу від 05 вересня 2024 року у справі № 684/442/24 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 28 серпня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Згідно з рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2024 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 серпня 2024 року до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як вбачається з листів від 28 жовтня 2025 року №37150 та №37150 Летичівського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у відділі перебувають на виконанні виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а також щодо стягнення з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною ОСОБА_4 трирічного віку, заборгованість за даними виконавчими провадженнями станом на 27 жовтня 2025 року відсутня. 
За даними розрахунків заборгованості зі сплати аліментів щодо боржника ОСОБА_1 , складеними вказаним відділом ДВС, станом на 24 листопада 2025 року заборгованість за сплати аліментів на утримання дітей відсутня, заборгованість зі сплати аліментів на утримання дружини станом на 24 листопада 2025 року становить 3909, 53 грн.
08 травня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_13 , зареєстрували шлюб у Летичівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).
ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , народився син ОСОБА_9 .
Відповідно до Медичного висновку №1111-ВАХХ-44Т2-2МЕ4 від 22 вересня 2025 року, ОСОБА_10 з 20 вересня 2025 року до 06 лютого 2026 року була непрацездатною у зв`язку з вагітністю та пологами.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на утримання колишньої дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку, при цьому позивач посилався, на зміни у сімейному стані, а саме народження ще однієї дитини та перебування нової дружини у декретній відпустці, також зазначав, що даний час він є безробітним, а тому стягнення аліментів на колишню дружину у частці 1/8, суттєво погіршує його матеріальне становище, крім того вказував на погіршення стану здоров`я.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що поданий позов не підлягає до задоволення з огляду на те що єдиною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дружини, з якою проживає їх спільна дитина, є неможливість відповідача надавати таку матеріальну допомогу, однак доказів такої неможливості суду не надано, а безробіття, одруження, народження дитини та стан здоров`я не свідчать про таку неможливість безумовно, враховуючи також, що ця виплата є строковою і триватиме лише до досягнення дитиною трирічного віку, суд не встановив підстав для зменшення розміру аліментів на утримання дружини.
З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції. 
Відповідно до частини першої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Статтею 80 СК України, визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення ( ч 2 ст 80 СК України).
Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ч. 3 ст 80 СК України).
Частини друга, четверта, шоста статті 84 СК України передбачають, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів.
Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї.
Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України).
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
Як встановлено судом, сторони мають двох малолітніх дітей, на утримання яких позивач сплачує аліменти, окрім того, він сплачує аліменти на утримання дружини.
Водночас ОСОБА_1 як в позові так і в апеляційній скарзі посилається на те, що стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/8 частки є занадто обтяжуючим, суттєво ускладнює його скрутний майновий стан, оскільки у нього відбулися зміни у сімейному стані, зокрема народження ще однієї дитини та утримання теперішньої дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, також позивач вказував, що на даний час не працює та має проблеми зі здоров`ям.
В матеріалах справи наявні докази про стан здоров`я платника аліментів та отримані ним доходи до звільнення з роботи, а також наявність певного майна, вказані докази були ретельно досліджені судом першої інстанції і їм надано відповідної правої оцінки.
Дійсно в матеріалах справи є дані про стан здоров`я позивача, проте ним не надано доказів щодо неможливості через стан здоров`я прцювати, отримувати дохід для утримання дітей та колишньої дружини.
Крім того ОСОБА_1 звільнився з поліції за власним бажанням, а тому наявність статусу безробітного не звільняє його від обов`язку щодо сплати аліментів. 
Таким чином, встановивши, що дитина, яка не досягла трьох років, проживає разом із відповідачкою, яка у свою чергу має право на утримання від батька дитини аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для зменшення розміру аліментів які стягуються на утримання бувшої дружини до досягнення їх дитиною трьох років.
Позивач не надав суду жодних доказів також на підтвердження тієї обставини, що стан його здоров`я, одруження та народження дитини унеможливлює сплату аліментів у визначеному судом розмірі, як і доказів втрату працездатності, а також того, що за станом здоров`я він має протипокази виконувати ту чи іншу роботу. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність доказів неможливості сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі на утримання колишньої дружини.
Доводи апелянта, що стягнення аліментів на утримання двох дітей від попереднього шлюбу та бувшої дружини становить 83,3% від доходу позивача, що є порушенням ч 2 ст 70 Закону України «Про виконавче провадження», тому є підстави для зменшення розміру аліментів на утриманні дружини до 1/14 частки заробітку (доходу) позивача, спростовуються матеріалами справи, оскільки стягнення аліментів на дітей становить 1/3 частку від доходу позивача, а саме 33%, а стягнення аліментів на утримання бувшої дружини 1/8 частку, що становить 12,5%, відтак аліменти стягуються у розмірі, що не перевищує 50%.
Іншим доводам апеляційної скарги щодо неможливості сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі надана оцінка в мотивувальній частині постанови.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то колегія суддів не вбачає підстав для зміни рішення суду в цій частині з огляду на наступне. 
Інтереси відповідачки ОСОБА_2 представляє адвокат Волошина І.В. на підставі договору про надання правничої допомоги від 28 серпня 2024 року та ордеру від 12 листопада 2025 року серії ВТ №1070385. 
Згідно з п.п.3.1 Договору, за правову допомогу, передбачену в п.п.1.2 Договору, замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному Додатком №1 до цього Договору. 
Відповідно до Додатку №2 до Договору про надання правничої допомоги від 28 серпня 2024 року вказану винагороду у розмірі 4 000 грн.
Частинами першою - п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.
Таким чином, відповідачка надала докази понесених витрат на професійну правову допомогу, які підтверджують обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, оскільки судом першої інстанції в задоволенні позову відмовлено, тому суд першої інстанції правомірно стягнув такі витрати з позивача на користь відповідачки, при цьому судом прийнято до уваги заперечення представника позивача, однак враховуючи вимоги частини шостої статті 137 ЦПК України, суд вказав на відсутність підстав для зменшення витрат на правничу допомогу відповідача, з таким висновок також погоджується і суд апеляційної інстанції. 
Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до непогодження з рішенням суду першої інстанції та переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано правильної правової оцінки.
Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Бригидою Валентином Віталійовичем, залишити без задоволення.
Рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 28 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 04 травня 2026 року.

Судді А.М. Костенко
Л.М. Грох 
О.І. Ярмолюк