П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/14416/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л. 
Суддя-доповідач: Капустинський М.М. 
20 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Капустинського М.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Шидловського В.Б. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, 
В С Т А Н О В И В :
Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому у відповідності до вимог Податкового кодексу України просило стягнути з ОСОБА_1 12500,00 грн. у рахунок погашення податкового боргу.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року позов задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_1 кошти у рахунок погашення податкового боргу в сумі 12500,00 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Вказує, що позивач: не довів, що податкове повідомлення-рішення від 30.09.2024 №0887021-2412-2218- UA68040470000053519, на яке він посилається, як на підставу виникнення боргу у сумі 12500,00 грн., було направлено саме за її податковою адресою: не надав доказів його вручення їй особисто або через електронний кабінет: не довів, що вона була обізнана зі змістом податкового повідомлення-рішення вчасно. За таких обставин, позивачем не доведено належне вручення податкового повідомлення-рішення, на підставі якого сформовано борг у сумі 12500,00 грн. Відповідно, відсутні докази того, що відповідні грошові зобов`язання набули статусу узгоджених у розумінні ст.58 ПК України, а тому рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року по справі №560/14416/25 є незаконним та необґрунтованим та підлягає скасуванню.
24.04.2026 року від Головного управління ДПС у Хмельницькій області надійшла заява на адресу суду. У поданій заяві представник податкового органу просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року у справі №560/14416/25 за позовом ГУ ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу без змін.
11.05.2026 року від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення до справи. У поданих додаткових поясненнях відповідачкою додано лист Головного управління ДПС у Хмельницькій області за №70354/6/22-01-24-13 від 24.04.2026, якому зазначено, що податкове повідомлення-рішення від 30.09.2024 №0887021-2412-2218- UA68040470000053519 за 2024 рік скасовано (відкликано).
19.05.2026 року від Головного управління ДПС у Хмельницькій області надійшла заява на адресу суду, у якій повідомлено, що станом на 07.05.2026 податковий борг у сумі 12500,00 грн., що був предметом позовних вимог по справі 560/14416/25 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу, відсутній. Однак, вважають що варто наголосити, що на момент прийняття рішення, а саме 24.02.2026 року, податковий борг у Відповідача був наявний, а тому рішення від 24 лютого 2026 року у справі №560/14416/25 за позовом ГУ ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу є правомірним.
Представник Головного управління ДПС у Хмельницькій області просить закрити провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 по справі №560/14416/25, на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року у справі №560/14416/25 за позовом ГУ ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, за відповідачкою рахується податковий борг в сумі 12500,00 грн., який виник у зв`язку з несплатою податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб на підставі податкового повідомлення-рішення від 30.09.2024 №0887021-2412-2218-UA68040470000053519.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Порядок узгодження грошового зобов`язання визначено, зокрема, ст.56,57. 58 ПК України.
Стаття 56 ПК України визначає, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.
Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.
Під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган.
Обов`язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом.
Згідно зі ст.58 ПК України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні Інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення. До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.
Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм Іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
У разі зменшення (збільшення) контролюючим органом суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення- рішення. Контролюючий орган веде реєстр виданих податкових повідомлень-рішень щодо окремих платників податків.
Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім Фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) Фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження Фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному п. 42.4 ст. 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження Фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.
Стаття 42 ПК України встановлює, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
З огляду на викладене вище, слід дійти до висновку, що податкове повідомлення-рішення, надіслане (вручене) платнику податків, набуває статусу узгодженого: у разі його неоскарження у встановлені строки; або внаслідок завершення процедур адміністративного чи судового оскарження. Отже, наявність податкового боргу логічно передбачає належне направлення (вручення) платнику податкового повідомлення-рішення.
У постанові Великої Палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28.03.2023 у справі №9440/11471/21 та постанові Верховного Суду від 09.07.2025 у справі №160/11473/24 сформульовано, що для звернення до суду із вимогами про стягнення боргу/надання дозволу на його погашення за рахунок майна необхідна сукупність таких умов: наявність у платника податків боргу, що базується на узгоджених грошових зобов`язаннях; вжиття контролюючим органом передбачених законом заходів для добровільного погашення (податкова вимога дотримання строків тощо): дотримання процедури стягнення, передбаченої главою 9 розділу ПК України.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на викладене вище, у справах про стягнення податкового боргу коли контролюючий орган виступає позивачем на ньому лежить обов`язок довести: наявність у платника узгоджених грошових зобов`язань: належне вручення платнику податкових повідомлень-рішень: належне вручення податкової вимоги: дотримання порядку та строків звернення до суду.
Як зазначено вище, податковий борг у розумінні пп.14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України це несплачене узгоджене грошове зобов`язання. Узгодження грошового зобов`язання можливе лише за умови, що платник був належним чином повідомлений про відповідне податкове повідомлення-рішення (через вручення або направлення за податковою адресою).
Апеляційний суд зауважу, що матеріалами справи не підтверджено існування податкового боргу. Вимоги Податкового кодексу України щодо направлення податкових повідомлень-рішень і податкової вимоги платнику податків, за податковою адресою, - не дотримані. В матеріалах справи відсутні такі докази. Позивач не надав також доказів реєстрації відповідача в електронному кабінеті платника податків та направлення відповідних документів через цей сервіс.
З огляду на зазначене вище колегія суддів вважає, що відсутні належні докази набуття грошовими зобов`язаннями статусу узгоджених за змістом ст.58 ПК України, а відтак відсутній і податковий борг у значенні пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, який міг би бути предметом примусового стягнення.
Верховний Суд у постанові від 11.07,2019 у справі №826/18377/14 прямо вказав, що податкові повідомлення-рішення, не направлені за належною податковою адресою платника податків, не можуть вважатися врученими, а відсутність доказів їх вручення чи повернення поштовим відправленням з відміткою поштової установи не дає підстав вважати грошові зобов`язання узгодженими.
Аналогічний підхід щодо необхідності належного доказування Факту вручення податкових повідомлень-рішень викладено у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі №140/30/20.
Отже, позивачем не доведено належне вручення податкового повідомлення-рішення, на підставі якого сформовано борг у сумі 12500,00 грн. Відповідно, відсутні докази того, що відповідні грошові зобов`язання набули статусу узгоджених у розумінні ст.58 ПК України, а тому рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року по справі №560/14416/25 є незаконним та необґрунтованим та підлягає скасуванню. 
За таких обставин, наведені в апеляційній скарзі доводи спростовують правильність висновків суду.
Щодо заяви у якій Головне управління ДПС у Хмельницькій області просить закрити провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 по справі №560/14416/25, на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року у справі №560/14416/25 за позовом ГУ ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу, то колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до статті 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо:
1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги;
2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;
3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Колегія суддів враховує лист Головного управління ДПС у Хмельницькій області, якому зазначено, що повідомлення-рішення від 30.09.2024 №0887021-2412-2218-UA68040470000053519 було скасовано (відкликано) після прийнятого судом оскарженого рішення, водночас зауважує, що зазначений вище лист не спростовує вищезапзначнених процедурних порушень допущених податковим органом.
Аналіз зазначених вище положень статі дозволяє дійти висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ГУ ДПС у Хмельницькій області про закрити провадження по справі, а тому суд відмовляє у задоволенні цього клопотання.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п.п.1,4 ч.1 ст.317 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Частиною 6 ст.139 КАС України вказано, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
За таких обставин на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 4992,00 грн., як витрат по сплаті судового збору, підтверджених платіжною інструкцією наявною в матеріалах справи. 

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
відмовити у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 19.05.2026 року щодо закриття апеляційного провадження у справі.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року скасувати.
Прийняти нову постанову. У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Хмельницькій області - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі - 4992,00 грн. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Шидловський В.Б.