Справа № 627/1244/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі 
головуючої судді Вовк Л.В. 
з участю секретаря судового засідання Тішакіної Л.В.,
учасники справи :
заявниця ОСОБА_1 ,
представник заявниці , адвокат Гайворонський О.А.,
заінтересовані особи : військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області ,

у с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції заявниці та заперечень заінтересованих осіб.

У грудні 2025 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області , в якій , з урахуванням уточненої заяви , просить встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю без шлюбу з ОСОБА_2 у період з 2014 року по 31 липня 2024 року .

У заяві зазначено , що з 2014 року заявниця проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , вела з ним спільне господарство , мали спільний бюджет , фактично виконували права і обов`язки подружжя . Подружжя спільно мешкало за місцем реєстрації заявниці в с-щі Слатине Харківського району Харківської області , а починаючи з вересня 2022 року , як внутрішньо переміщені особи , в с-щі Краснокутськ Богодухівського району Харківської області. В 2022 році ОСОБА_2 був мобілізований до лав ЗСУ, а 26.11.2024 зник безвісти під час виконання бойового завдання . Встановлення юридичного факту породжує для заявниці юридичні наслідки , оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявниці як члена сім`ї військовослужбовця. 

Заяви , клопотання , інші процесуальні дії у справі. 

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 06.01.2026 заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. 

У судовому засіданні представник заявниці підтримав заяву, просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до суду не з`явився , про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток.

Представник заінтересованої особи Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області до суду не з`явився , подав заяву заслухати справу у його відсутність , проти задоволення заяви не заперечував. 
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , згідно паспорта громадянина України , з 11.01.2005 зареєстрована по АДРЕСА_1 . ( а.с. 7-8). 

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 13.09.2022, ОСОБА_1 фактично проживає по АДРЕСА_2 . ( а.с. 10). 

Заявниця з 05.04.1997 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 26.02.2016. ( а.с. 87 ). 

Фактично ОСОБА_1 з 2010 року проживала одніє сім`єю без шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_1 , та вони вели спільне господарство , що підтверджується актом від 20.03.2025, складеним старостою Слатинського старостинського округу Івахненко Є.І. , за участю депутата Дергачівської міської ради Сучова В.О. та в присутності сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( а.с. 12) 

З акту обстеження умов проживання від 26.03.2026, складеним депутатом Краснокутської селищної ради від 26.03.2026 та сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається , що з 13.09.2022 за адресою : АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 однієї сім`єю без шлюбу, називали себе чоловіком та жінкою , вели спільний побут, мали спільний бюджет , купляли майно для спільного користування , приймали участь у спільних витратах на утримання житла та його ремонт . ( а.с. 63) 

Видаткові накладні №54753 від 09.06.2023 та № 54754 від 27.06.2023 підтверджують придбання ОСОБА_2 у ФО-П ОСОБА_8 будівельних матеріалів , які були доставлені по АДРЕСА_2 , за місцем проживання сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( з.с. а.с. 63,64)

З повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.12.2024 , яке було адресовано ОСОБА_1 , вбачається , що її чоловік , солдат ОСОБА_2 , 1976 року народження, під час виконання бойового завдання , зник безвісти 26.11.2024 в районі с. Дальнє Покровського району Донецької області . ( а.с.11).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили суду , що приблизно з 2010 по 2024 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю в будинку заявниці в с-щі Слатине , вони вели спільне господарство , мали спільний побут та спільний бюджет , мали взаємні права та обов`язки , притаманні подружжю, спільних дітей у них не було . В 2024 р. ОСОБА_2 був мобілізований до лав ЗСУ та зі слів заявниці , свідкам відомо , що він зник безвісти .
У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним доказам у справі.
Окрім того , заявницею надані спільні фотографії зі своїм чоловіком ОСОБА_2 . 
Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.
За приписами ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
З таких же критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Положеннями ч. 1 ст. 3 СК України, передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.
Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».
Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, що зазначено у ст. 74 СК України .
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц вказувала на те, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; ведення спільного побуту; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Іншими доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; спільна участь у питанні життєзабезпечення сімї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту, спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, доглядом за місцем поховання, тощо.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 369/16486/18.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц).
Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.
Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. 
Таким чином, з наведеного можна дійти висновку, що заявниця ОСОБА_1 дійсно проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю, як чоловік та дружина без шлюбу з 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначена обставина підтверджується дослідженими у ході розгляду справи письмовими доказами та показаннями свідків, згідно яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вели спільне господарство , мали спільний бюджет, купляли продукти харчування та інші необхідні товари, здійснювали ремонт, приймали спільну участь у питанні життєзабезпечення їх сім`ї та проведенні дозвілля. 
Встановлення юридичного факту породжує для заявниці юридичні наслідки , оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявниці як члена сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця. 
Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи заяву у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог за заявою ОСОБА_1 . 
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст.10, 12, 13, 81, 263-265, 315-319, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в : 

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України , Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області . 

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу , з 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування ( ім`я) учасників справи :

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована як ВПО за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП : НОМЕР_3 .
Заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України , АДРЕСА_4 ;
Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області , вул. Охтирська, буд. № 1, с-ще Краснокутськ Богодухівського району Харківської області, 62002.

Повний текст судового рішення складено 07.05.2026.

Суддя Л. В. Вовк