ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/2818/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Л.В. Поліщук,
суддів: К.В. Богатиря, О.Ю. Аленіна, 
секретар судового засідання - І.С. Мисько,
за участю представників сторін:
АТ «Державний ощадний банк України» - О.В. Колісник
Арбітражний керуючий - В.Я. Юрченко
Боржник - С.І. Бєловицький
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»
на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 (суддя Л.І. Грабован, м.Одеса, повну ухвалу складено 29.12.2025) 
у справі №916/2818/25
за заявою кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТАЇР СЕКЬЮРІТІ» 
до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ»
про визнання банкрутом,

В С Т А Н О В И В :
Коротка історія справи 
У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬТАЇР СЕКЬЮРІТІ» звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ».
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.08.2025 (суддя Грабован Л.І.), зокрема, відкрито провадження у справі №916/2818/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ»; визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТАЇР СЕКЬЮРІТІ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» в сумі 1 389 000,00 грн із задоволенням у 4 (четверту) чергу вимог кредиторів, а решту вимог, які складаються із витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство у сумі 102 280,00 грн (30 280,00 грн судового збору та 72 000,00 грн авансування винагороди арбітражному керуючому), врахувати в 1 (першу) чергу вимог кредиторів; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію); введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» строком на 170 календарних днів, а саме: до 21.01.2026; призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» - арбітражного керуючого Юрченка Володимира Ярославовича (далі - Юрченко В.Я.).
04.08.2025 на офіційному веб-порталі судової влади України опубліковано повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» (публікація №76795).
Протягом 30-денного строку, встановленого частиною першою статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, до господарського суду надійшли заяви наступних кредиторів з грошовими вимогами до боржника, а саме: Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУД ЛАЙФ ЛОГІСТИК», Товариства з обмеженою відповідальністю «СІКВЕСТРУМ».
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції
Ухвалою попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 24.12.2025, серед іншого:
-визнано у повному обсязі грошові вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» в сумі 4 327 668 102 грн, як вимоги забезпечені заставою майна боржника; 
-визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУД ЛАЙФ ЛОГІСТИК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» в сумі 124 730 768,85 грн, із задоволенням в 4 (четверту) чергу вимог кредиторів;
-визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СІКВЕСТРУМ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» в сумі 412 278 837,84 грн, із задоволенням в 4 (четверту) чергу вимог кредиторів;
-визначено розмір та перелік усіх визнаних вимог для внесення розпорядником майна боржника до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ», а саме: вимоги першої черги: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬТАЇР СЕКЬЮРІТІ» - 102 280,00 грн; Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» - 6 056,00 грн; Товариство з обмеженою відповідальністю «ГУД ЛАЙФ ЛОГІСТИК» - 6 056,00 грн; Товариство з обмеженою відповідальністю «СІКВЕСТРУМ" - 6 056,00 грн; вимоги четвертої черги: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬТАЇР СЕКЬЮРІТІ» - 1 389 000,00 грн; Товариство з обмеженою відповідальністю «ГУД ЛАЙФ ЛОГІСТИК» - 124 730 768,85 грн; Товариство з обмеженою відповідальністю «СІКВЕСТРУМ» - 412 278 837,84 грн; окремо внесені вимоги кредитора, забезпечені заставою майна боржника: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» - 4 327 668 102 грн.
-визначено перелік майна, яке перебуває в заставі/іпотеці за договорами, укладеними між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ», а саме: договір застави №941/31/6-3, посвідчений 21.05.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В. за реєстровим №257 з подальшими змінами та доповненнями; договір застави транспортних засобів №1015/31/6-3, посвідчений 03.08.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В. за реєстровим №790 з подальшими змінами та доповненнями; іпотечний договір №55/1/1-22, посвідчений 07.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В. за реєстровим №1455.
Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги
Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (надалі також - АТ «Ощадбанк») подало до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 (в частині розгляду вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»).
Мотивуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що вимоги АТ «Ощадбанк» є забезпеченими в повному обсязі незалежно від вартості предмета забезпечення.
При цьому, на думку скаржника, наведена судом першої інстанції судова практика або стосується вимог кредитора, розмір яких не перевищує вартості застави, вказаної у договорі (постанова ВС від 13.12.2022 у справі №905/3/21), що не відповідає обставинам заявлення банком вимог у даній справі (розмір вимог банку до боржника значно перевищує договірну вартість предметів застави/іпотеки), або стосується визначення розміру забезпечених вимог у взаємовідносинах кредитора і боржника - майнового поручителя (постанова Верховного Суду у справі №904/1360/19), тобто не є тотожною порівняно з вимогами банку у справі №916/2818/25, оскільки боржник (Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ») виступає позичальником (боржником в основному зобов`язанні) за договором кредитної лінії №633/31/6 від 10.10.2012 та/або солідарним (немайновим) поручителем за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенерготрейд» за договором кредитної лінії №492/31/6-1 від 27.09.2011.
Таким чином, апелянт зазначив, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права; помилково ототожнив різні правові статуси боржника; безпідставно визнав вимоги АТ «Ощадбанк» забезпеченими у повному обсязі; відступив від усталеної практики Верховного Суду.
З огляду на викладене, відповідний висновок суду підлягає скасуванню, а грошові вимоги АТ «Ощадбанк» - розмежуванню на забезпечену та незабезпечену частини з визначенням належної черговості їх задоволення.
Враховуючи наведене вище, скаржник просив змінити ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 у справі №916/2818/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» та за результатами апеляційного перегляду постановити нове рішення, яким визнати грошові вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» у розмірі 4 327 668 102 (чотири мільярди триста двадцять сім мільйонів шістсот шістдесят вісім тисяч сто дві) гривень 94 грн, та включити їх до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» наступним чином:
-295 058 881,00 грн - вимоги, що забезпечені заставою майна, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» окремо;
-4 032 603 165,94 грн - конкурсні вимоги, які підлягають включенню в реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенерготрейд» до 4 черги відповідно до пункту 4 частини першої статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства;
-6 056,00 грн - витрат зі сплати судового збору, які підлягають включенню до першої черги задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ».
Позиція арбітражного керуючого щодо апеляційної скарги
Розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» арбітражний керуючий Юрченко В.Я. у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити її без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 у даній справі - залишити без змін, зазначаючи при цьому, що забезпечення вимог банку за договором кредиту, наряду з укладенням договорів іпотеки, застави майна боржника, а також договорами поруки, не змінює статусу банку як забезпеченого кредитора та не зумовлює перетворення його вимог у конкурсні вимоги.
Позиція боржника щодо апеляційної скарги
У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ», погоджуючись з мотивами ухвали Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 в частині розгляду кредиторських вимог скаржника у даній справі, просило залишити її без змін в оскаржуваній частині, а у задоволенні апеляційної скарги - відмовити у повному обсязі. 
Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції
Апеляційна скарга зареєстрована Південно-західним апеляційним господарським судом 05.01.2026 за вх.№27/26.
Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2026 автоматизований розподіл не відбувся у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.
08.01.2026 автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, О.Ю. Аленіна, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2026.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2026 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 у справі №916/2818/25. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи №916/2818/25 в частині, яка стосується розгляду заяви (вх. №3-729/25 від 20.08.2025) Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ».
23.01.2026 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи у 6-ти томах.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 у справі №916/2818/25. Встановлено учасникам справи строк до 16.02.2026 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.
З огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, вказаною ухвалою суду від 28.01.2026 вирішено розглянути апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 у справі №916/2818/25 поза межами строку, встановленого у частині третій статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк. Розгляд апеляційної скарги призначено на 31.03.2026 об 11:00 год.
12.02.2026 арбітражний керуючий Юрченко Я.В. через систему «Електронний суд» надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№27/26/Д1 від 12.02.2026).
13.02.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» через систему «Електронний суд» надало відзив на апеляційну скаргу (вх.№27/26/Д2 від 13.02.2026).
З метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи у судовому засіданні 31.03.2026 протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 27.04.2026 об 11:00 год.
У судових засіданнях апеляційної інстанції, які проводились в режимі відеоконференції, представник скаржника, представник боржника та арбітражний керуючий надали усні пояснення, відповідно до яких підтримали свої правові позиції у справі.
Інші кредитори не скористалися своїм процесуальним правом щодо подання відзиву на апеляційну скаргу, а також не реалізували своє право участі у жодному судовому засіданні апеляційної інстанції, про дату, час та місце проведення яких були повідомлені належним чином.
Приймаючи до уваги, що матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційної скарги, обов`язкова явка учасників справи в судове засідання апеляційної інстанції Південно-західним апеляційним господарським судом не визнавалась, а частиною дванадцятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності в судовому засіданні Товариства з обмеженою відповідальністю «СІКВЕСТРУМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУД ЛАЙФ ЛОГІСТИК» та Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТАЇР СЕКЬЮРІТІ».
Заслухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.
Фактичні обставини справи
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.08.2025, зокрема, відкрито провадження у справі №916/2818/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ»; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» строком на 170 календарних днів, а саме: до 21.01.2026; призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» - арбітражного керуючого Юрченка В.Я.
04.08.2025 на офіційному веб-порталі судової влади України опубліковано повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» (публікація №76795).
20.08.2025 Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» подав заяву (вх. №3-729/25 від 20.08.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» в сумі 4 327 668 102,94 грн, з яких:
-295 058 881,00 грн - вимоги забезпечені заставою майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ»;
-4 032 603 165,94 грн - конкурсні вимоги, які підлягають включенню в реєстр вимог кредиторів, із задоволенням в 4 (четверту) чергу;
-6 056,00 грн - витрати зі сплати судового збору.
Заява мотивована наявністю непогашеної боржником заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язань за договором кредитної лінії №492/31/6-1 від 27.09.2011 та договором кредитної лінії №633/31/6 від 10.10.2012, на підтвердження чого заявником надано копії: договору кредитної лінії №633/31/6 від 10.10.2012 та усіх додаткових договорів до нього; договору застави №941/31/6-3 від 21.05.2015; договору застави №1015/31/6-3 від 03.08.2016; розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії №633/31/6 від 10.10.2012 та виписки по рахунках обліку заборгованості за договором кредитної лінії №633/31/6 від 10.10.2012; договору кредитної лінії №492/31/6-1 від 27.09.2011 та усіх додаткових договорів до нього; розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії №492/31/6-1 від 27.09.2011 та виписки по рахунках обліку заборгованості за договором кредитної лінії №492/31/6-1 від 27.09.2011; договору поруки №4 від 23.11.2018; іпотечного договору №55/1/1-22 від 07.09.2021.
Щодо договору кредитної лінії №633/31/6 від 10.10.2012 
10.10.2012 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» (далі - позичальник) укладено договір кредитної лінії №633/31/6, згідно з умовами якого банк зобов`язується надати на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. 
Відповідно до пункту 2.2. договору кредитної лінії кредит надається у вигляді невідновлювальної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 09.10.2022. 
У пункті 2.3. договору кредитної лінії сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 530 000 000,00 грн. 
Згідно з умовами пункту 4.1. договору кредитної лінії виконання позичальником зобов`язання за цим договором (у тому числі і додатковими договорами до нього) забезпечується: іпотечним договором (підпункт 4.1.1.), договором застави (підпункт 4.1.2.), заставою (іпотекою) іншого рухомого майна (активів), порукою та іншими видами забезпечення на підставі правочинів, що можуть бути укладені в майбутньому між сторонами та/або між банком та третіми особами відповідно до умов цього договору та чинного законодавства (документи забезпечення) (підпункт 4.1.3.). 
До договору кредитної лінії №633/31/6 від 10.10.2012 сторони вносили зміни та доповнення, а саме: додатковим договором №1 від 31.07.2013, додатковим договором №2 від 31.01.2014, додатковим договором №3 від 03.02.2014, додатковим договором №4 від 28.02.2014, додатковим договором №5 від 24.06.2014, додатковим договором №6 від 28.07.2014, додатковим договором №7 від 11.09.2014, додатковим договором №8 від 24.10.2014, додатковим договором №9 від 21.05.2015, додатковим договором №10 від 31.08.2015, додатковим договором №11 від 29.02.2016, додатковим договором №12 від 01.03.2016, додатковим договором №13 від 03.08.2016, додатковим договором №14 від 31.07.2017, додатковим договором №15 від 12.11.2018, додатковим договором №16 від 30.01.2019, додатковим договором №17 від 25.10.2019, додатковим договором №18 від 28.05.2020, додатковим договором №19 від 22.03.2021. 
Так, із врахуванням змін та доповнень Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» на виконання умов договору кредитної лінії №633/31/6 від 10.10.2012 Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» надано кредит у вигляді кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування 443 677 440,00 грн, з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 11.11.2030. 
У додатковому договорі №16 від 30.01.2019 до договору кредитної лінії №633/31/6 від 10.10.2012 позичальник підтвердив свої зобов`язання по сплаті заборгованості за договором кредитної лінії №633/31/6 від 10.10.2012 у загальному розмірі 745 788 337,11 грн, в тому числі: 443 677 440,00 грн - основна сума боргу (термін повернення 11.11.2030); 302 110 897,11 грн - процентна сума боргу (термін повернення 11.11.2030).
Однак Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» не повернуло Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» отриманий кредит та проценти за користування ним, у зв`язку з чим станом на 03.08.2025 (за день до дати порушення провадження у справі №916/2818/25 про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ») за боржником обліковується заборгованість в розмірі 706 052 650,03 грн, в тому числі: загальна заборгованість по кредиту - 387 078 533,64 грн; загальна заборгованість по процентах - 318 673 329,88 грн; загальна заборгованість по комісії - 117 685,58 грн; загальна заборгованість по пені - 99 771,31 грн; загальна заборгованість по 3% річних - 16 485,36 грн; загальна заборгованість за інфляційними витратами - 66 844,284 грн.
На забезпечення виконання зобов`язань позичальника за договором кредитної лінії №633/31/6 від 10.10.2012, 21.05.2015 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - заставодержатель або іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» (далі - заставодавець) укладено договір застави №941/31/6-3, посвідчений 21.05.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В. за реєстровим №257 з подальшими змінами та доповненнями (далі - договір застави). 
Відповідно до пункту 1.1. договору застави, із врахуванням договорів про внесення змін, предметом застави за цим договором є:
1.1.1.об`єкт нерухомого майна - логістичний центр №1, масив №2, ділянки загальною площею 37 819,6 кв.м, який знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с/рада Нерубайська, Масив 2, будинок б/н, і розташований на земельних ділянках, що зазначені у підпунктах 1.1.2. та 1.1.3. цього договору, до складу якого входять: 
1)літ. «А» - складська будівля №1 - 18 116,6 кв.м.;
2)літ. «Б» - складська будівля №2, 18 153,1 кв.м;
3)літ. «Г» - будівля АБК з СТО-мийкою, 1 314,9 кв.м;
4)літ. «Д» - будівля контрольно-пропускного пункту, 34,2 кв.м;
5)літ. «Є» - будівля вторсировини, 220,6 кв.м;
6)літ. «Л» - альтанка;
7)XIV-XXXII, LXX, LXVII, LXIV, LXIII, LXI, LX, LVIII, LVII, LV, LIV, LXVIII, LXXI, LXXIII, LXXIV, LXXVI, LXXVII - споруда, ливневі каналізації;
8)LXXXVII, LXXXVIII, LXXXIX, XC, XCI, ХСІІ, СIX- CXXI - споруда, стовпи освітлення;
9)3-7 - споруда, огорожа;
10)CXXII - споруда, вимощення,
далі - логістичний центр №1 або нерухоме майно;
1.1.2.земельна ділянка, яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, с/рада Нерубайська, Масив 2, земельна ділянка 11, площею 5,0741 га, кадастровий номер земельної ділянки - 5121084200:01:002:0351, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств (далі - земельна ділянка 1);
1.1.3.земельна ділянка, яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, Нерубайська сільська рада, масив 2, діл. №12, площею 3,1435 га, кадастровий номер земельної ділянки - 5121084200:01:002:0928, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств (далі - земельна ділянка 2); 
1.1.4.інше майно, яке призначено та/або використовується для обслуговування і експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд логістичного центру №1, в тому числі складові частини нерухомого майна, що не можуть бути відокремлені без пошкодження або відокремлення якого призведе до зменшення ринкової вартості нерухомого майна, а також приналежності, що призначені для обслуговування нерухомого майна та/або пов`язані з ним спільним призначенням (далі - приналежності нерухомого майна). Зокрема, приналежностями нерухомого майна є системи водопостачання, каналізації, кондиціювання та вентиляції, відеоспостереження, опалення, електрообладнання, кабельні мережі, охоронна та пожежна сигналізація, системи дротового зв`язку, телекомунікаційне обладнання, системи очищення води, системи контролю доступу, а також приладдя, устаткування та обладнання капітального характеру, що визначає та забезпечує функціональне призначення нерухомого майна тощо. Опис основних систем та елементів приналежностей нерухомого майна, зазначених в попередньому абзаці цього підпункту договору, наведено в переліку, що міститься в додатку №6 до договору.
Крім того, відповідно до пп. 1.1.4.1. пп. 1.1.4. п. 1.1. статті 1 договору застави предметом застави за цим договором є рухоме майно - обладнання та устаткування логістичного центру №1, перелік якого наведено у додатку №1 до договору застави №941/31/6-3 від 21.05.2015 (далі - рухоме майно), а саме:
1)електроводонагрівач: V= 100л, P=1800 Вт FAGOR M-100 ECO - 2шт. - договірна вартість - 2,00 грн;
2)електроводонагрівач: V= 15л, P=2000 Вт Atlantic РС 15 R - 4шт. - договірна вартість - 4,00 грн;
3)електроводонагрівач: V= 80л, P=1500 Вт Aston Waterway VM 80 N4L - 2шт. - договірна вартість 2,00 грн;
4)електроводонагрівач: V= 80л, P=1500 Вт VM 80 D400-2-BC - 1 шт. - договірна вартість - 1,00 грн;
5)електроводонагрівач: V= 80л, P=2000 Вт Atlantic Expert VM 080 D400-2-B 2000 W - 1 шт. - договірна вартість - 1,00 грн;
6)прес гідравлічний ПДО-1,6Ц - 1 шт. - договірна вартість - 42 570,00 грн;
7)комп`ютер візуалізації СПЗ (системний блок, монітор, клавіатура, координатній пристрій для керування курсором), Acer Aspire M5810, Dell U2412M, Siemens - програма-ключ - 1 комплект - 1,00 грн,
все разом далі - предмет застави. 
Відповідно до пункту 2 розділу «Визначення та їх тлумачення» договору застави, заставою за цим договором забезпечуються зобов`язання боржника перед банком, що випливають з договору кредитної лінії №633/31/6 від 10.10.2012 (далі - кредитний договір), в тому числі, але не виключно: 
1)повернути заставодержателю кредитні кошти (погасити основну суму боргу) в сумі 745 000 000,00 грн із терміном повернення не пізніше 11.11.2030, із погашенням згідно з графіком та на умовах, зазначених у кредитному договорі; 
2)сплатити заставодержателю процентні кошти (погасити процентну суму боргу) в сумі 502 213 027,11 грн із терміном погашення не пізніше 11.11.2030, із погашенням згідно з графіком та на умовах, зазначених у кредитному договорі; 
3)сплатити заставодержателю проценти за користування кредитними коштами в розмірі, що визначений кредитним договором, на основі: 2018 - 2025 р.р. - 2,4%; 2026 р. - 3,7%; 2027 р. - 4,1%; 2028 р. - 5,0%; 2029 р. - до дня остаточного погашення основної суми боргу - 10,0%, та в розмірі, що визначений кредитним договором на основі: 2018 - 2025 р.р. - 4,0%; 2026 р. - 5,7%; 2027 р. - 6,1%; 2028 р. - 7,0%; 2029 р. - до дня остаточного погашення основної суми боргу - 12,0% у випадках, передбачених кредитним договором; 
4)сплачувати зставодержателю комісійні винагороди у строки та на умовах, зазначених у кредитному договорі; 
5)сплатити на користь заставодержателя штрафні санкції, що нараховані заставодержателем станом на дату укладення цього договору, так і ті, що будуть нараховані заставодержателем у майбутньому, у випадку неналежного виконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором, а також інші платежі, що підлягають сплаті згідно з умовами кредитного договору; 
6)відшкодувати заставодержателю витрати та збитки в повному обсязі, під якими розуміються витрати, зроблені кредитором, втрата ним грошових коштів, у тому числі витрати та збитки, пов`язані з несвоєчасним відшкодуванням сум, сплачених заставодержателем за кредитним договором, а також неодержані ним доходи та інші платежі, що підлягають сплаті згідно з умовами кредитного договору. 
Таким чином, договором застави №941/31/6-3 від 21.05.2015 визначено, що заставою за цим договором забезпечуються всі грошові зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ», які випливають із договору кредитної лінії №633/31/6 від 10.10.2012. Договірна вартість предмету застави за взаємною згодою сторін становить 289 392 581,00 грн (пункт 1.4.1. договору про внесення змін до договору застави).
Окрім того, на забезпечення виконання зобов`язань позичальника за договором кредитної лінії №633/31/6 від 10.10.2012, 03.08.2016 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - заставодержатель) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» (далі - заставодавець) укладено договір застави транспортних засобів №1015/31/6-3, посвідчений 03.08.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В. за реєстровим №790, з подальшими змінами та доповненнями (далі - договір застави транспортних засобів).
Відповідно до пункту 1.2. ст. 1 договору застави транспортних засобів предметом застави за цим договором є транспортний засіб, зазначений у додатку №1 до договору застави транспортних засобів №1015/31/6-3 від 03.08.2016, а саме: автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI вантажний пожежний-с (№ кузова/№ шасі - НОМЕР_1 , державний реєстраційний № - НОМЕР_2 , серія та № свідоцтва про реєстрацію - НОМЕР_3 , дата свідоцтва про реєстрацію - 11.03.2016, орган, що видав свідоцтво про реєстрацію - Центр 8046, № та дата договору купівлі - продажу - договір купівлі - продажу № 01/09/2015 від 01.09.2015 (з додатковою угодою № 1 від 11.11.2015), місце стоянки - логістичний центр №1, масив № 2, який розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, Нерубайська сільська рада) (далі - предмет застави). 
Відповідно до пункту 2 розділу «Визначення та їх тлумачення» договору застави транспортних засобів заставою за цим договором забезпечуються зобов`язання боржника перед банком, що випливають з договору кредитної лінії №633/31/6 від 10.10.2012 (надалі - кредитний договір), в тому числі, але не виключно: 
1)повернути заставодержателю кредитні кошти (погасити основну суму боргу) в сумі 745 000 000,00 (сімсот сорок п`ять мільйонів) гривень 00 коп. із терміном повернення не пізніше 11.11.2030, із погашенням згідно з графіком та на умовах, зазначених у Кредитному договорі; 
2)сплатити заставодержателю процентні кошти (погасити процентну суму боргу) в сумі 502 213 027,11 (п`ятсот два мільйони двісті тринадцять тисяч двадцять сім) гривень 11 коп. із терміном погашення не пізніше 11.11.2030, із погашенням згідно з графіком та на умовах, зазначених у кредитному договорі; 
3)сплатити заставодержателю проценти за користування кредитними коштами в розмірі, що визначений кредитним договором на основі: 2018 - 2025 р.р. - 2,4%; 2026 р. - 3,7%; 2027 р. - 4,1%; 2028 р. - 5,0%; 2029 р. - до дня остаточного погашення основної суми боргу - 10,0%, та в розмірі, що визначений кредитним договором на основі: 2018 - 2025 р.р. - 4,0%; 2026 р. - 5,7%; 2027 р. - 6,1%; 2028 р. - 7,0%; 2029 р. - до дня остаточного погашення основної суми боргу - 12,0% у випадках, передбачених кредитним договором;
4)сплачувати заставодержателю комісійні винагороди у строки та на умовах, зазначених у кредитному договорі; 
5)сплатити на користь заставодержателя штрафні санкції, що нараховані заставодержателем станом на дату укладення цього договору, так і ті, що будуть нараховані заставодержателем у майбутньому, у випадку неналежного виконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором, а також інші платежі, що підлягають сплаті згідно з умовами кредитного договору; 
6)відшкодувати заставодержателю витрати та збитки в повному обсязі, під якими розуміються витрати, зроблені Кредитором, втрата ним грошових коштів, у тому числі витрати та збитки, пов`язані з несвоєчасним відшкодуванням сум, сплачених Заставодержателем за Кредитним договором, а також неодержані ним доходи та інші платежі, що підлягають сплаті згідно з умовами кредитного договору. 
Таким чином, договором застави транспортних засобів №1015/31/6-3 визначено, що заставою за цим договором забезпечуються всі грошові зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ», які випливають із договору кредитної лінії №633/31/6 від 10.10.2012. Договірна вартість предмету застави за взаємною згодою сторін становить 2 466 300,00 грн (пункт 1.1.4. договору про внесення змін до договору застави).
Щодо договору кредитної лінії №492/31/6-1 від 27.09.2011
27.09.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техенерготрейд» (далі - позичальник) та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - банк) укладено договір кредитної лінії №492/31/6-1, що діє зі змінами та доповненнями, внесеними додатковим договором №1 від 13.10.2011, додатковим договором №2 від 11.11.2011, додатковим договором №3 від 19.06.2012, додатковим договором №4 від 30.07.2012, додатковим договором №5 від 26.11.2012, додатковим договором №6 від 28.02.2013, додатковим договором №7 від 29.03.2013, додатковим договором №8 від 19.04.2013, додатковим договором №9 від 22.08.2013, додатковим договором №10 від 09.12.2013, додатковим договором №11 від 23.06.2014, додатковим договором №14 від 07.07.2014, додатковим договором №15 від 08.08.2014, додатковим договором №16 від 03.10.2014, додатковим договором №17 від 31.10.2014, додатковим договором №18 від 03.11.2014, додатковим договором №19 від 20.01.2015, додатковим договором №20 від 25.05.2015, додатковим договором №21 від 31.07.2015, додатковим договором №22 від 29.02.2016, додатковим договором №23 від 01.03.2016, додатковим договором №24 від 01.09.2016, додатковим договором №25 від 31.07.2017, додатковим договором №26 від 15.08.2017, додатковим договором №27 від 12.11.2018, додатковим договором №28 від 30.01.2019, додатковим договором №29 від 31.07.2019, додатковим договором №30 від 28.05.2020, додатковим договором №31 від 22.03.2021, додатковим договором №32 від 21.07.2021, додатковим договором №33 від 03.08.2021, (далі - кредитний договір), згідно з умовами якого позичальнику надано кредит у вигляді кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування 2 283 892 524,00 грн, з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 11.11.2030 (далі - кредит).
На виконання вказаних умов кредитного договору, банком у строки та відповідно до досягнутих домовленостей видано позичальнику кредит, чим виконано власні зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі.
Умовами додаткового договору №28 від 30.01.2019 до кредитного договору позичальник підтвердив свої зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 3 818 420 448,78 грн, в тому числі: 2 283 892 524,00 грн - основна сума боргу (термін повернення - 11.11.2030); 1 534 527 924,78 грн - процентна сума боргу (термін повернення - 11.11.2030).
Банком в повному обсязі виконані свої зобов`язання за кредитним договором по наданню кредиту, що підтверджується виписками по рахунках обліку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенерготрейд».
Однак Товариство з обмеженою відповідальністю «Техенерготрейд» не повернуло банку отриманий кредит та проценти за користування ним, у зв`язку з чим станом на 03.08.2025 (за день до дати порушення провадження у справі №916/2818/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ») за Товариством з обмеженою відповідальністю «Техенерготрейд» обліковується заборгованість в розмірі 3 621 609 396, 91 грн, в тому числі: загальна заборгованість по кредиту - 1 998 158 895,54 грн, загальна заборгованість по процентах - 1 621 901 912,50 грн, загальна заборгованість по комісії - 607 314,42 грн, загальна заборгованість по пені - 512 883,06 грн, загальна заборгованість по 3% річних - 84 744,26 грн, загальна заборгованість за інфляційними витратами - 343 647,14 грн.
На забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором 07.09.2021 між банком (далі - іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» (далі - іпотекодавець) укладено іпотечний договір №55/1/1-22, посвідчений 07.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В. за реєстровим №1455 (далі - іпотечний договір). 
Відповідно до підпункту 1.1.1. пункту 1.1. статті 1 іпотечного договору предметом іпотеки за цим договором є земельна ділянка, кадастровий номер 5121084200:01:002:0925, загальною площею 1,5 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, Нерубайська сільська рада, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, що знаходиться в межах кордону: А - Б - землі Нерубайської сільської ради, Б - А - землі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» (далі - земельна ділянка/предмет іпотеки). 
Відповідно до пункту 3 розділу «Визначення та їх тлумачення» іпотечного договору, іпотекою за цим договором забезпечуються зобов`язання боржника перед банком, що випливають з договору кредитної лінії №492/31/6-1 від 27.09.2011 (далі - кредитний договір), в тому числі, але не виключно: 
1)повернути іпотекодержателю кредитні кошти (погасити основну суму боргу) в сумі 2 287 954 210,00 (два мільярди двісті вісімдесят сім мільйонів дев`ятсот п`ятдесят чотири тисячі двісті десять) гривень 00 коп. із терміном повернення не пізніше 11.11.2030, із погашенням згідно з графіком та на умовах, зазначених у кредитному договорі; 
2)сплатити іпотекодержателю процентні кошти (погасити процентну суму боргу) в 1 534 842 461,78 (один мільярд п`ятсот тридцять чотири мільйони вісімсот сорок дві тисячі чотириста шістдесят одна) гривня 78 коп. із терміном погашення не пізніше 11.11.2030, із погашенням згідно з графіком та на умовах, зазначених у кредитному договорі; 
3)сплатити іпотекодержателю проценти за користування кредитними коштами в розмірі, що визначений Кредитним договором на основі: 2018 - 2025 р.р. - 2,4%; 2026 р. - 3,7%; 2027 р. - 4,1%; 2028 р. - 5,0%; 2029 р. - до дня остаточного погашення основної суми боргу - 10,0%, та в розмірі, що визначений кредитним договором на основі: 2018 - 2025 р.р. - 4,0%; 2026 р. - 5,7%; 2027 р. - 6,1%; 2028 р. - 7,0%; 2029 р. - до дня остаточного погашення основної суми боргу - 12,0% у випадках, передбачених кредитним договором;;
4)сплачувати іпотекодержателю комісійні винагороди у строки та на умовах, зазначених у Кредитному договорі; 
5)сплатити на користь іпотекодержателя штрафні санкції, що нараховані іпотекодержателем станом на дату укладення цього договору, так і ті, що будуть нараховані іпотекодержателем у майбутньому, у випадку неналежного виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором, а також інші платежі, що підлягають сплаті згідно з умовами кредитного договору;
6)відшкодувати іпотекодержателю витрати та збитки в повному обсязі, під якими розуміються витрати, зроблені кредитором, втрата ним грошових коштів, у тому числі витрати та збитки, пов`язані з несвоєчасним відшкодуванням сум, сплачених іпотекодержателем за кредитним договором, а також неодержані ним доходи та інші платежі, що підлягають сплаті згідно з умовами кредитного договору. 
Таким чином, іпотечним договором визначено, що іпотекою за цим договором забезпечуються всі грошові зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенерготрейд», які випливають із кредитного договору. Договірна вартість предмету іпотеки за взаємною згодою сторін становить 3 200 000,00 грн (пункт 1.8. іпотечного договору).
Також на забезпечення виконання зобов`язань позичальника за договором кредитної лінії №492/31/6-1 від 27.09.2011, 23.11.2018 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - кредитор або банк), Товариством з обмеженою відповідальністю «Техенерготрейд» (далі - боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» (далі - поручитель) укладено договір поруки №4 (далі - договір поруки). 
Відповідно до пункту 2.1. статті 2 договору поруки поручитель безумовно та безоплатно зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору.
Згідно з приписами підпункту 2.2.1. пункту 2.2. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку та строки, визначені кредитним договором, у тому числі, але не виключно у разі повного чи часткового невиконання боржником зобов`язання, зокрема щодо сплати процентів та/або повернення частини кредиту, в тому числі згідно з графіком погашення кредиту (за його наявності), щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором. 
Підпунктом 3.2.2. пункту 3.2. статті 3 договору поруки передбачено, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язання в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває право вимоги до боржника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а поручитель та боржник з моменту порушення боржником зобов`язання відповідають перед кредитором як солідарні боржники. 
З метою реалізації відповідно до умов цього договору права вимоги до поручителя кредитор має право, але не зобов`язаний, пред`явити (направити) поручителю вимогу про виконання порушеного зобов`язання, забезпеченого порукою. Ненаправлення кредитором вимоги не позбавляє кредитора права вимагати у поручителя виконання зобов`язання відповідно до умов цього договору та законодавства (підпункт 3.2.4. пункту 3.2. статті 3 договору поруки).
Приписами підпункту 3.2.7. пункту 3.2. статті 3 договору поруки визначено, що у випадку направлення кредитором поручителю вимоги, поручитель зобов`язується здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 (десяти) календарних днів з дати направлення вимоги кредитором та в обсязі, зазначеному у вимозі. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище десятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається кредитору відділенням зв`язку при відправлені кредитором поручителю зазначеної вище вимоги листом з повідомленням про вручення або дата, зазначена поручителем (представником поручителя) на другому примірнику вказаної вище вимоги, при особистому отриманні першого примірника поручителем (представником поручителя) від кредитора. 
В той же час, згідно із підпунктом 4.2.8. пункту 4.2. статті 4 договору поруки поручитель зобов`язаний здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 (десяти) календарних днів з дати направлення вимоги кредитором та в обсязі, зазначеному у вимозі. 
Відповідно до підпункту 13 пункту 1.1. розділу 1 «Терміни та їх тлумачення» договору поруки, порукою за цим договором забезпечуються зобов`язання боржника перед банком, що випливають з договору кредитної лінії №492/31/6-1 від 27.09.2011, в тому числі, але не виключно:
1)повернути кредитору кредитні кошти (погасити основну суму боргу) в сумі 2 287 954 210,00 (два мільярди двісті вісімдесят сім мільйонів дев`ятсот п`ятдесят чотири тисячі двісті десять) гривень 00 коп. із терміном повернення не пізніше 11.11.2030, із погашенням згідно з графіком та на умовах, зазначених у кредитному договорі; 
2)сплатити кредитору процентні кошти (погасити процентну суму боргу) в 1 534 842 461,78 (один мільярд п`ятсот тридцять чотири мільйони вісімсот сорок дві тисячі чотириста шістдесят одна) гривня 78 коп. із терміном погашення не пізніше 11.11.2030, із погашенням згідно з графіком та на умовах, зазначених у кредитному договорі; 
3)сплатити кредитору проценти за користування кредитними коштами в розмірі, що визначений Кредитним договором на основі: 2018 - 2025 р.р. - 2,4%; 2026 р. - 3,7%; 2027 р. - 4,1%; 2028 р. - 5,0%; 2029 р. - до дня остаточного погашення основної суми боргу - 10,0%, та в розмірі, що визначений кредитним договором на основі: 2018 - 2025 р.р. - 4,0%; 2026 р. - 5,7%; 2027 р. - 6,1%; 2028 р. - 7,0%; 2029 р. - до дня остаточного погашення основної суми боргу - 12,0% у випадках, передбачених кредитним договором;
4)сплачувати кредитору комісійні винагороди у строки та на умовах, зазначених у кредитному договорі; 
5)сплатити на користь кредитора штрафні санкції, що нараховані кредитором станом на дату укладення цього договору, так і ті, що будуть нараховані кредитором у майбутньому, у випадку неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором, а також інші платежі, що підлягають сплаті згідно з умовами кредитного договору;
6)відшкодувати кредитору витрати та збитки в повному обсязі, під якими розуміються витрати, зроблені кредитором, втрата ним грошових коштів, у тому числі витрати та збитки, пов`язані з несвоєчасним відшкодуванням сум, сплачених кредитором за кредитним договором, а також неодержані ним доходи та інші платежі, що підлягають сплаті згідно з умовами кредитного договору. 
Таким чином, договором поруки визначено, що порукою за цим договором забезпечуються всі грошові зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенерготрейд», які випливають із кредитного договору.
Вимоги за договором кредитної лінії №633/31/6 від 10.10.2012 станом на 03.08.2025 становлять 706 052 650,03 грн. При цьому договірна вартість предмета іпотеки за договорами забезпечення, укладеними з боржником в забезпечення належного виконання зобов`язання за цим кредитним договором, становить 291 858 881,00 грн, яких: - 289 392 581,00 грн - за договором застави №941/31/6-3 від 21.05.2015; 2 466 300,00 грн - за договором застави №1015/31/6-3 від 03.08.2016. 
Вимоги за договором кредитної лінії №492/31/6-1 від 27.09.2011 станом на 03.08.2025 становлять 3 621 609 396, 91 грн. При цьому договірна вартість предмета іпотеки за договорами забезпечення, укладеними з боржником в забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором, становить 3 200 000,00 грн.
Загальний розмір грошових вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» за всіма кредитними договорами становить 4 327 662 046,94 грн.
Позиція суду апеляційної інстанції
Предметом апеляційного оскарження є ухвала попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 в частині розгляду вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».
За змістом наведених у статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства термінів, що вживаються для цілей цього Кодексу: 
-грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви; 
-боржником, серед іншого, є юридична особа, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав; 
-кредитором, серед іншого, є юридична особа, яка має вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; 
-конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; 
-поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
Згідно із частиною першою статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Частиною шостою статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.
Відповідно до положення частини другої статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.
При цьому апеляційний суд враховує правову позицію, викладену у постанові від 27.10.2025 у справі №915/1097/20, відповідно до якої у випадку оскарження ухвали попереднього засідання в частині конкретних вимог кредитора, апеляційний перегляд такої ухвали може бути здійснено з урахуванням висновків місцевого господарського суду, зроблених як в ухвалі попереднього засідання, так і з урахуванням обставин та мотивів, відображених в індивідуальній ухвалі, постановленій за результатами розгляду вимог окремого кредитора, що, в свою чергу, узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 12.11.2024 у справі № 903/534/23).
Виходячи зі змісту апеляційної скарги, скаржник не погоджується з віднесенням судом першої інстанції в ухвалі попереднього засідання грошових вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до таких, що забезпечені заставою.
В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За визначенням, наведеним у статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.
У силу приписів частини чотирнадцятої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.
Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим (частина друга статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства).
Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах 30-денного строку, визначеного частиною першою статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.
Крім того, розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром (частина восьма статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства).
З аналізу наведених приписів Кодексу України з процедур банкрутство вбачається, що законодавець не встановив обов`язку забезпеченого кредитора подати заяву про визнання його грошових вимог, забезпечених заставою майна боржника, для їх задоволення у справі про банкрутство, проте передбачив для забезпеченого кредитора можливість подати таку заяву стосовно забезпечених вимог, а також право на заявлення грошових вимог, які незабезпечені заставою або за відмови від забезпечення, що у цих двох випадках мають бути заявлені кредитором та розглянуті судом за загальними правилами для конкурсних або поточних вимог до боржника.
Водночас у разі подання такої заяви забезпеченим кредитором саме ухвала про визнання його грошових вимог, забезпечених заставою майна боржника, є підставою для внесення остаточних відомостей щодо розміру цих вимог та предмета забезпечення до реєстру вимог кредиторів боржника, адже за змістом абзаців 4, 5 частини шостої статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства спеціальний закон, за загальним правилом, пов`язує внесення відомостей до реєстру вимог кредиторів саме з ухвалою про визнання (повністю або частково) вимог кредиторів за результатами розгляду їх заяв. Подібний за змістом висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23.09.2021 у справі №904/4455/19.
Системний аналіз норм статті 572 Цивільного кодексу України, статті 1 Закону України «Про заставу», статті 1 Закону України «Про іпотеку» свідчить, що законодавець при конструюванні відповідних правових норм так чи інакше текстуально використовує поняття «переважність права заставодавця (іпотекодавця) перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог за рахунок заставного (іпотечного) майна».
Отже, сутність застави (іпотеки) полягає не лише в тому, щоб забезпечити основне зобов`язання в повному обсязі, а в тому, що правом застави (іпотеки) є право на чужу річ, яке належить кредитору в забезпечення його права вимоги за зобов`язанням і яке виявляється в можливості переважного (порівняно з іншими кредиторами) задоволення із цінності цієї речі.
Таке переважне право також закріплено в частині шостій статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства, якою встановлено, що погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом, позачергово.
Відкриття провадження у справі про банкрутство щодо боржника не змінює суті заставного (іпотечного) зобов`язання, зазнає змін лише процедура задоволення вимог кредитора, які забезпечені заставою (іпотекою), з урахуванням чого норми Кодексу України з процедур банкрутства щодо забезпечених кредиторів слід застосовувати з огляду на відповідні суміжні норми законодавства про заставу (іпотеку).
Тому визначення забезпеченого зобов`язання та, відповідно, вимог забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, має здійснюватися з урахуванням положень законодавства, яке регулює забезпечення зобов`язань, зокрема статей 572, 575, 589 Цивільного кодексу України, Законів України «Про заставу», «Про іпотеку» (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №902/492/17).
Аналіз норм Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що в процедурі розпорядження майном на стадії формування реєстру кредиторів не передбачено будь-якої оцінки майна для визначення його вартості. Відповідно до частини восьмої статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром. Лише у процедурі ліквідації до повноважень ліквідатора належить: визначення початкової вартості майна банкрута (частина перша статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства); визначення початкової вартості продажу майна банкрута (частина перша статті 63 Кодексу України з процедур банкрутства); визначення початкової ціни як однієї з умов продажу за погодженням з комітетом кредиторів та забезпеченим кредитором (щодо майна, яке є предметом забезпечення) (частини перша, друга статті 75 Кодексу України з процедур банкрутства).
Системний аналіз абзацу третього частини другої статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства у взаємозв`язку з положеннями статей 572, 575, 589 Цивільного кодексу України, статей 7, 11, 17, 18 Закону України «Про іпотеку» та статей 12, 19, 28 Закону України «Про заставу» дає підстави для висновку, що кінцева вартість заставного (іпотечного) майна для цілей проведення розрахунків із забезпеченим кредитором формується в момент його реалізації.
При цьому згідно частини другої статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим. 
Як зазначалось, судом першої інстанції в ухвалі попереднього засідання визначено розмір та перелік визнаних господарським судом вимог кредиторів для внесення керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів.
Зокрема, визнано у повному обсязі грошові вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» в сумі 4 327 668 102 грн, як вимоги забезпечені заставою майна боржника.
Також із оскаржуваної ухвали попереднього засідання вбачається, що суд першої інстанції дійшов висновку, що визнані судом кредиторські вимоги є забезпеченими повністю.
Колегія суддів звертає увагу, що необхідно розмежовувати дії щодо визначення вартості заставного майна боржника та щодо визначення розміру кредиторських вимог, оскільки такі дії є різними за своєю суттю та наслідками як для боржника, так і для кредиторів. При цьому Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що кінцева вартість заставного (іпотечного) майна для цілей проведення розрахунків із забезпеченим кредитором формується в момент реалізації заставного (іпотечного) майна.
На цій стадії (формування реєстру кредиторських вимог у попередньому судовому засіданні) Кодексом України з процедур банкрутства реалізація майна боржника не передбачена.
Також колегія суддів звертає увагу, що ціна майна може змінюватись не тільки з моменту укладення договору іпотеки до порушення провадження у справі про банкрутство, але і з моменту визнання кредиторських вимог і внесення їх у реєстр вимог кредиторів до моменту фактичної реалізації заставного (іпотечного) майна. Тому внесена до реєстру вимог кредиторів договірна ціна заставного (іпотечного) майна до реєстру вимог кредиторів за результатами розгляду кредиторських вимог у попередньому судовому засіданні не є остаточною, оскільки кінцева вартість заставного (іпотечного) майна для цілей проведення розрахунків із забезпеченим кредитором формується в момент реалізації такого майна.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що вимоги забезпеченого кредитора, якщо інше не обумовлено договором застави (іпотеки) та немає заяви такого кредитора про повну чи часткову відмову від забезпечення, до майнового поручителя, який є боржником в основному зобов`язанні, є, з урахуванням положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, статей 572, 575, 583, 584, 589 Цивільного кодексу України, статей 11, 12, 28 Закону України «Про заставу», статті 1, 3, 7, 11, 17, 39 Закону України «Про іпотеку», забезпеченими в цілому незалежно від облікової оцінки заставного (іпотечного) майна, визначеної сторонами в договорі застави (іпотеки). Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 04.02.2021 у справі №904/1360/19, яка хоч і стосується в першу чергу майнового поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні, однак, з огляду на подібність правового регулювання, вона може бути врахована і у цій справі.
З матеріалів справи вбачається, що кредитор Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» не подавав заяву про відмову від забезпечення, тому, з урахуванням положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, статей 572, 575, 583, 584, 589 Цивільного кодексу України, статей 11, 12, 28 Закону України «Про заставу», статті 1, 3, 7, 11, 17, 39 Закону України «Про іпотеку», його вимоги є забезпеченими повністю, про що правильно було зазначено судом першої інстанції.
Також колегія суддів враховує, що згідно з положеннями частини четвертої статті 591 Цивільного кодексу України та частини сьомої статті 47 Закону України «Про іпотеку», якщо сума, одержана від реалізації предмета застави (іпотеки), не покриває вимоги заставодержателя (іпотекодержателя), він має право отримати суму, якої не вистачає (решту суми).
Тобто звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо сума, одержана від реалізації предмета іпотеки, не покриває вимоги іпотекодержателя, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання відповідних сум.
Вимоги кредитора стосовно суми основного боргу, якої не вистачає після реалізації предмета іпотеки на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, втрачають статус забезпечених. Розмір таких вимог, як і їх черговість, повинен визначатися судом (аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 911/2430/14, від 27.05.2021 у справі № 916/1142/18).
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» кредиторські вимоги є забезпеченими повністю та незалежно від облікової оцінки заставного майна, визначеної сторонами у відповідних договорах.
Висновки суду апеляційної інстанції
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення, у зв`язку з чим колегія суддів відмовляє у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 269-271, 276, 281-284 ГПК України, 
Південно-західний апеляційний господарський суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.
Ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 в частині розгляду вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у справі №916/2818/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України та статтею 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Повну постанову складено 04.05.2026.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук 

Суддя К.В. Богатир

Суддя О.Ю. Аленін