ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/23611/25
провадження № 3/753/90/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., за участю захисника Морозова В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
24 жовтня 2025 о 07-й годині 44 хвилини в м. Києві, шосе Бориспільське КП 503 був зупинений на блокпосту ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Фолксваген» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки, зі згоди водія за допомогою приладу алкотестеру «Drager 6820», прилад ARJL-0258, тест 4210 результат огляду позитивний 0,52 промілє, чим порушив п. 2.9а ПДР України.
Таким чином  ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Захисник Морозов В.Ю. в судовому засіданні вказала, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення і справа підлягає закриттю. Так долучений відеозапис є неналежним і недопустимим доказом, оскільки долучений до матеріалів вже в суді, і є змонтованим. Крім того, ОСОБА_1 був не згоден з результатами огляду на приладі Драгер, і йому не надали направлення на огляд до лікаря. Також вказав, що ОСОБА_1 був безпідставно зупинений працівниками поліції.
Суд, вислухавши захисника, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи та відеозапис з нагрудної камери, надаючи оцінку зібраним доказам у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.
Згідно з вимогами ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складення протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З переглянутого відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівникам поліції на блокпосту. Зафіксований рух автомобіля та його зупинка. При перевірці документів, працівник поліції встановив у ОСОБА_1 різкий запах алкоголю з порожнини рота та запропонував пройти огляд за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_2 погодився. На 04 хвилині 07 секунді ОСОБА_1 перевіряє цілісність пакету запакованого мундштука. На 12 хвилині 55 секунді працівник поліції робить контрольний забір повітря, який показує відсутність алкоголю в мундштуку. На 13 хвилині ОСОБА_1 проходить огляд на приладі Драгер, результат якого 0,52 промілє. На питання працівника поліції чи згоден з результатами огляду відповідає згоден. Далі працівник поліцїі оголосив ОСОБА_1 права та обов`язки та почав процесуально оформляти протокол. При цьому ОСОБА_1 просив працівників поліції вирішити це питання по іншому та не складати протокол. 
З приводу посилання захисника на те, що ОСОБА_1 був безпідставно зупинений суд зазначає наступне.
Відповідно до Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого Постановою КМУ №1455 від 29.12.2021, блокпост - це посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на вході/виході (в`їзді/виїзді) на територію/з території, де введено воєнний стан і встановлено особливий режим (за винятком державного кордону), на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, позиції вогневих засобів та бойової техніки, місця для відпочинку та забезпечення життєдіяльності особового складу, який виконує завдання на такому пункті, до складу якого можуть входити службові особи військових формувань та правоохоронних органів, які відповідно до закону залучені до здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Відповідно до п. 20 вказаного Порядку заходи з контролю в`їзду/виїзду на блокпостах включають зокрема: перевірку документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.
З аналізу вищевказаного вбачається, що зупинка транспортного засобу на блокпосту є законною підставою.
Крім того, ОСОБА_1 не висловлював свою незгоду з результатами огляду на приладі Драгер, що підтверджується переглянутим відеозаписом та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів де в графі з результатом згоден ОСОБА_1 поставив свій підпис (а.с.3).
Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Враховуючи те, що ОСОБА_1 був згоден з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не виписувалось.
Крім того, суд з метою з`ясування всіх обставин справи на виконання вимог ст. 278, 280 КУпАП встановив, що диск долучений до матеріалів справи містить дані вчинення правопорушення ОСОБА_2 , але містить пошкодження, у зв`язку з чим витребував копію відеозапису з нагрудної бодікамери. 
Зміст відеозаписів не викликає сумнівів щодо події адміністративного правопорушення, та перебігу обставин щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Посилання захисника на те, що відеозапис змонтований ґрунтується лише на словах захисника. При цьому захисник за наявності обґрунтованих сумнів у його автентичності не був позбавлений можливості провести експертизу дослідженого відеозапису.
Долучений відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та надати оцінку діям осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаний відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Доводи захисника щодо збирання судом доказів є необгурнтованими, та не спростовують фактичних обставин вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , оскільки суд докази не збирав, а вирішив ті питання, які передбачені ст. 278 КУпАП, тому суд розцінює їх як позицію захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з метою уникнення від відповідальності.

За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9а ПДР та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
Враховуючи обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_1 те, що він працює, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривні.
Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.
За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.
Суддя           П.І. Заруба