Справа №201/1659/26
Провадження №1-кп/201/113/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року м. Дніпро 

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра кримінальне провадження № 12025040000001457 від 20.11.2025 по обвинуваченню 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України,- 

В судовому засіданні приймали участь:
прокурор ОСОБА_4 
обвинувачена ОСОБА_3 
захисник ОСОБА_5 
потерпілий ОСОБА_6 
представник потерпілого ОСОБА_7 

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2025 року, близько 19 години 10 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Toyota BZ4X» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію СТО 658067 від 26.10.2023 року належить їй на праві власності, здійснювала рух у темний час доби, без зовнішнього освітлення, по вологому асфальтобетонному дорожньому покриттю проїжджої частини провулку Відрадному в м. Дніпро Дніпропетровської області, з боку бульвару Слави у напрямку нерівнозначного перехрестя з головною дорогою вулиці Набережна Перемоги. 
У вказаний час по вулиці Набережна Перемоги, з боку проспекту Героїв у напрямку бульвару Слави рухався автомобіль «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 . 
Під час руху, водій ОСОБА_3 , не діяла таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, будучи неуважною до дорожньої обстановки, наближаючись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, ігноруючи вимоги дорожнього знаку 2.1 ПДР України, виїхала на перехрестя здійснюючи рух прямо для виїзду у зустрічні смуги руху, не переконалася, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не надала дорогу автомобілю «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який наближався до даного перехрестя зліва відносно її напрямку руху рухаючись по вулиці Набережна Перемоги та 20 листопада 2025 року, близько 19 години 10 хвилин допустила зіткнення лівою бічною частиною керованого нею автомобіля з передньою частиною автомобіля «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_2 . 
Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушила вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 10.1, 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України.
Порушення вимог п.п. 10.1, 16.12 та дорожнього знаку 2.1 Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_3 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої водій автомобіля «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітини: садна на грудній клітині ліворуч у проекції 5-7 ребер по середньо-ключичній лінії; кровотеча у плевральні порожнини об?ємом близько 3500 мл; розрив серцевої сорочки; розриви на серці по передній поверхні правого передсердя, по передній поверхні лівого передсердя, в ділянці верхівки праворуч, по бічній поверхні правого передсердя. Зазначені ушкодження виникли за хвилини - десятки хвилин до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті і знаходяться у прямому причинному зв?язку з настанням смерті ОСОБА_8 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці дорожньо-транспортної пригоди, в кареті швидкої медичної допомоги, від тупої травми грудної клітини з переломами грудини та ребер та ушкодженням серця.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. 

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала в повному обсязі, обставини події не оспорювала, у скоєному розкаялася. 

В судовому засіданні встановлено, що учасники кримінального провадження не оспорюють:
1) подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченої у кримінальному правопорушенні, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Також судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. При цьому суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України і за результатами згоди учасників, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні нею інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і умисні дії останньої вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченої, яка має зареєстроване місце проживання, позитивно характеризується, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. 

З урахуванням викладеного, особи обвинуваченої, обставин кримінального правопорушення, які встановлені судом, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченій слід призначити покарання у виді єдиного можливого покарання - позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі з огляду на особу обвинуваченої та обставини події встановлені судом. 
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченої, наслідки які настали, а тому приходить до висновку про необхідність призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, оскільки незастосування додаткового покарання у даному випадку, з одного боку може створити уявлення безкарності, а з іншого, залишає ризик нараження на небезпеку учасників дорожнього руху в майбутньому. 

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Вирішуючи питання про застосування ст. 75 КК України в даному випадку, суд враховує позицію обвинуваченої, яка розкаялася і відшкодувала шкоду, її характеристику, висновок досудової доповіді, позицію потерпілого, який вважав за можливе застосувати таке звільнення, і суд вважає, що обвинувачена зможе виправитись без відбуття основного покарання, а тому до неї можливе застосування правил ст. 75 КК України та звільнення від відбування основного покарання з випробовуванням. 

Судом встановлено, що в рамках кримінального провадження ухвалами слідчих суддів Індустріального районного суду міста Дніпра від 24.11.2025 року були накладені арешті на легковий автомобіль «Toyota BZ4X» реєстраційний номер НОМЕР_1 та легковий автомобіль «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким завершується судовий розгляд, зобов`язаний вирішити питання щодо скасування арешту майна.
Разом з тим, судом встановлено, що на час ухвалення вироку відпала необхідність у подальшому застосуванні арешту щодо вказаного майна, а тому суд вважає за необхідне скасувати вищевказані арешти та повернути майно їх законним володільцям. 

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.

При ухваленні вироку суд згідно ч. 4 ст. 374 КПК України має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ч. 3 ст. 368 КПК України, суд ухвалюючи вирок, повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі. 
Наявні у кримінальному провадженні витрати на залучення експерта для проведення експертиз документально підтверджуються, тому суд вважає необхідним стягнути їх з обвинуваченої на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, - 

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки. 
На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. 

Речовий доказ:
– легковий автомобіль «Toyota BZ4X» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_3 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 24.11.2025 року;
– легковий автомобіль «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути потерпілому ОСОБА_6 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 24.11.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів, а саме:
-за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу, висновок експерта № СЕ-19/104-25/46562-ІТ від 09.12.2025, у розмірі 3183 гривень 60 копійок;
-за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу, висновок експерта № СЕ-19/104-25/46561-ІТ від 17.12.2025, у розмірі 3565 гривень 60 копійок;
-за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, висновок експерта № СЕ-19/104-25/46569-ІТ від 23.12.2025, у розмірі 3565 гривень 60 копійок;
-за проведення судової автотехнічної експертизи, висновок експерта № СЕ-19/104-25/48059-ІТ від 12.12.2025, у розмірі 3565 гривень 60 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору. 

Головуючий - суддя: ОСОБА_1