ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2026 року 	м. Полтава	Справа №440/15642/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Лохвицької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
18 листопада 2025 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Лохвицької міської ради (надалі також - відповідач), у якій просить:
визнати протиправними дії Комісії із встановлення факту здійснення догляду (постійного догляду) при Виконавчому комітеті Лохвицької міської ради щодо відмови у складенні та видачі ОСОБА_1 Акту встановлення факту здійснення догляду (постійного догляду) за рідним татом - особою з інвалідністю II групи ОСОБА_2 ;
зобов`язати Комісію із встановлення факту здійснення догляду при Виконавчому комітеті Лохвицької міської ради скасувати відмову у видачі акту встановлення факту здійснення догляду від 19.08.2025 року за особою з інвалідністю II групи ОСОБА_2 ;
зобов`язати Виконавчий комітет Лохвицької міської ради повторно розглянути подану ОСОБА_1 Заяву та додані до неї документи, за результатами чого скласти та видати ОСОБА_1 Акт встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю II групи ОСОБА_2 відповідно до пункту 2-1 Постанови КМУ №57.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланням на те, що 19.08.2025 Комісія із встановлення факту здійснення догляду утворена Виконавчим комітетом Лохвицької міської ради безпідставно прийняла рішення про відмову у складанні акту встановлення факту здійснення ОСОБА_1 догляду за особою з інвалідністю ІІ групи - його батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав того, що останній самостійно пересувається, веде домашнє господарство, самостійно дотримується рухового режиму, працює представником в страховій компанії та на момент відвідування комісії самостійно пішов до лікаря і був відсутній за адресою проживання. Позивач вказує, що рішення Комісії про відмову суперечить пункту 2-1 Постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 згідно з яким Комісія зобов`язана скласти акт встановлення факту здійснення догляду протягом п`яти робочих днів після надходження заяви. При цьому, Комісія не має повноважень оцінювати чи скасовувати висновок ЛКК. Жоден орган місцевого самоврядування (його структурний підрозділ тощо) в Україні не має повноважень здійснювати оцінку, переоцінку чи перевірку медичних показань та висновків здійснених компетентними медичними установами як то ЛКК та/або МСЕК. Наведені формулювання у відмові не відповідають дійсності, носять суб`єктивний характер та є надуманими. Відмова у видачі акту без письмового мотивованого рішення суперечить статті 19 Конституції України та приписам адміністративного права. Також позивач зауважує, що чинним законодавством встановлено імперативну вимогу щодо складання акту встановлення факту здійснення догляду. При цьому, законодавство не передбачає диспозитивного характеру як то в розумінні "акт встановлення факту здійснення догляду складається на розсуд районною державною адміністрацією або виконавчим органом місцевої ради тощо". Крім того, положеннями Постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 не передбачено порядку виїзду Комісії за місцем проживання позивача та особи, за якою здійснюється догляд для обстеження житлових умов чи/або пересвідчення в здійсненні догляду. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Лохвицької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду позовної заяви, оформленої відповідно до частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, із зазначенням місця проживання позивача у повному обсязі та належного ідентифікаційного коду Виконавчого комітету Лохвицької міської ради.
На виконання вимог ухвали суду 01.12.2025 надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено позовну заяву, оформлену відповідно до частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, із зазначенням місця проживання позивача у повному обсязі та належного ідентифікаційного коду Виконавчого комітету Лохвицької міської ради.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/15642/25 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Лохвицької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). 
Представник Виконавчого комітету Лохвицької міської ради у відзиві на позовну заяву наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог. Свою позицію мотивував посиланням на те, що ОСОБА_1 звернувся 06.08.2025 до міського голови Лохвицької міської територіальної громади із заявою про видачу акта встановлення факту здійснення догляду за своїм батьком ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю ІІ групи (травма, пов?язана з виконанням службових обов?язків, безтермінова), відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12AAB №462160. Згідно заяви ОСОБА_1 вказаний акт необхідний в тому числі та не виключно для оформлення документів відповідно до пункту 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57 для можливості супроводжувати батька під час виїзду за кордон. Згідно довідок №23 від 21.06.2024 та №22 від 30.06.2025, виданих лікарсько-консультативною комісією, ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду, втрачені навички до самообслуговування. Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим Лохвицьким районним відділом ЗАГС 02.07.1993, підтверджується, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 . Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 21.07.2025 за №2025/009875240 ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 . Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 05.08.2025 за №2025/010908629 ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_1 . Водночас, передбачений Правилами №57 акт встановлення факту здійснення догляду належить до підтвердних документів, що дають громадянам України право на виїзд з України в умовах воєнного стану і які надаються ними під час здійснення прикордонного контролю службовим особам Держприкордонслужби в пунктах пропуску через державний кордон. Подання такого акта передбачено саме для забезпечення можливості спільного виїзду за кордон осіб з інвалідністю І, ІІ групи, осіб, які потребують постійного догляду, разом з особами, які здійснюють за ними догляд. При цьому, Правилами №57 не визначено процедуру складення акта встановлення факту здійснення догляду. Оскільки члени Комісії дійшли висновку, що факт догляду не встановлено, 19.08.2025 прийнято рішення про відмову у видачі ОСОБА_1 акта встановлення факту здійснення догляду. При цьому, Комісією було встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самостійно пересувається, веде домашнє господарство, самостійно дотримується рухового режиму та працює представником в страховій компанії. Крім того, на час відвідування ОСОБА_2 за вказаною в заяві адресою проживання, вдома не було. Заявник ОСОБА_1 повідомив, що батько самостійно пішов на прийом до лікаря. Лікувальний заклад знаходиться в межах пішохідної доступності від будинку, в якому проживає батько заявника. Комісією було повідомлено заявника ОСОБА_1 , що його документи розглянуто та у зв`язку з не встановленням факту постійного догляду за батьком ОСОБА_2 прийнято рішення про відмову у видачі акту встановлення факту здійснення догляду (рекомендований лист 3720045453301 від 19.08.2025) /а.с. 42-46/.
У відповіді на відзив на позовну заяву, що надійшла до суду 23.12.2025 /а.с. 97-105/, позивач наполягав на помилковості тверджень відповідача про те, що оскільки Правилами №57 не визначено процедуру складення акту встановлення факту здійснення догляду, то відповідач уповноважений на встановлення такої процедури на власний розсуд. Вказував, що виконавчий комітет міської ради не має повноважень змінювати чи/або скасовувати чи/або доповнювати законодавчі чи підзаконні нормативно-правові акти. Абзац 4 пункту 2-1 Правил №57 за способом викладення не носить бланкетного характеру, оскільки відсутні жодні відсилки до інших нормативних джерел, або варіантів поведінки чи/або посилання "відповідно до порядку встановленого повноважним на видачу органом". Тож виконавчий комітет Лохвицької міської ради повинен був діяти виключно в межах та на підставі пункту 2-1 Правил №57 та статті 19 Конституції України. При цьому, як пунктом 2-1 Правил №57, так і жодним іншим нормативно-правовим актом, затвердженим повноважним органом, не встановлено обов`язок надавати Висновок ЛКК чи довідку ЛКК. Відтак посилання відповідача у відзиві як на причину відмови не має жодного значення в якості належних та допустимих доказів/обґрунтувань. Крім того, вказував про системність протиправних дій відповідача по відношенню до позивача, про що свідчать акти із встановлення факту здійснення догляду від 04.09.2024 та від 19.08.2025, якими такий факт не підтверджено. Відтак, позивач наполягав, що надані відповідачем обґрунтування у відзиві не спростовують аргументації та обґрунтування наведені позивачем у позовній заяві, а також не спростовують долучені докази до позовної заяви, а лише підтверджують факт поверхневості розгляду заяви, підміни понять та неналежного трактування норм чинного законодавства та як наслідок порушення прав та інтересів заявника. 
У запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву, що надійшли до суду 25.12.2025 /а.с. 124-125/, представник відповідача наполягав на тому, що твердження позивача щодо системності протиправних дій Комісії ґрунтується лише на хибних переконаннях, викривлених фактах і відповідно є таким, що не знаходить підтвердження жодними документами (доказами). Зауважував, що позивач ОСОБА_1 акт про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) від 04.09.2024 року, яким факт здійснення догляду (постійного догляду) не підтверджено, не оскаржувався у встановлені законодавством строки, тому таке рішення є правомірним та чинним в силу норм національного законодавства.
Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження. 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується довідкою до акта МСЕК Серія ААВ №462160 від 07.06.2022 та посвідченням Лохвицького управління соціального захисту населення Серія НОМЕР_2 від 23.06.2022 /а.с. 18 зі звороту, 19/. 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється сином ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 від 02.07.1993 /а.с. 16/.
Згідно витягів з Реєстру територіальної громади від 17.11.2025 №2025/017070761 та від 05.08.2025 №2025/010908629 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 15, 19 зі звороту/.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до міського голови Лохвицької міської територіальної громади із заявою від 06.08.2025 про видачу акта встановлення факту здійснення догляду за батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є особою з інвалідністю ІІ групи /а.с. 21-22/.
До своєї заяви серед інших документів позивач додав засвідчені належним чином копії довідки лікарсько-консультативної комісії (ЛКК) №23 від 21.06.2024 та довідки ЛКК №22 від 30.06.2025, в яких зазначено про те, що ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду, втрачені навички до самообслуговування /а.с. 76, 92/.
Також відповідно до Висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 01.07.2024 за формою №080-4/о ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи /а.с. 77/. 
Керуючись статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" рішенням виконавчого комітету Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області від 01.09.2023 №227 "Про створення Комісії з встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду" вирішено, зокрема, створити Комісію з встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ та особами, які потребують постійного догляду та затвердити її склад, а також затвердити Положення про Комісію з встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ та особами, які потребують постійного догляду (Додаток 1) та форми Акту встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду (Додаток 2) і Відмови у видачі Акту встановлення факту здійснення догляду (Додаток 3) /а.с. 54-59/. 
19.08.2025 Комісією з встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду при виконавчому комітеті Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області прийнято рішення про відмову у видачі Акта встановлення факту здійснення догляду із зазначенням таких підстав для відмови: " ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , самостійно пересувається веде домашнє господарство, самостійно дотримується рухового режиму та працює представником в страховій компанії. Крім того, на час відвідування ОСОБА_2 за вказаною в заяві адресою проживання, вдома не було. Заявник ОСОБА_1 повідомив, що батько самостійно пішов на прийом до лікаря. Лікувальний заклад знаходиться в межах пішохідної доступності будинку, в якому проживає батько заявника. Тому члени Комісії одноголосно дійшли до висновку, що факт догляду не встановлено" /а.с. 78 зі звороту/.
Поряд з цим, Комісією також оформлено Акт встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду від 19.08.2025, в якому встановлено: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , в приватному будинку. Він самостійно веде домашнє господарство, утримує присадибну ділянку та працює представником в страховій компанії. Тобто повсякденна діяльність, що стосується сфери самообслуговування, ним проводиться на задовільному рівні. Ступені залежності ОСОБА_2 від сторонньої допомоги (фізичної, психологічної, нагляду) відсутні. Він самостійно задовольняє свої основні життєві потреби. На час виїзду комісії за зазначеним місцем проживання ОСОБА_2 був відсутній. Висновок комісії: факт здійснення догляду ОСОБА_1 за ОСОБА_2 - не встановлено /а.с. 79/. 
Позивач, вважаючи протиправними дії Комісії із встановлення факту здійснення догляду (постійного догляду) при Виконавчому комітеті Лохвицької міської ради щодо відмови у складенні та видачі ОСОБА_1 Акту встановлення факту здійснення догляду (постійного догляду) за рідним татом - особою з інвалідністю II групи ОСОБА_2 , звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє донині. 
За змістом пункту 3 зазначеного Указу Президента України у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України. 
Відповідно до статті 1 Закону України від 12.05.2015 №389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (надалі - Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. 
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 8 Закону №389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів. 
Відповідно до пункту 8 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1455, перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством. 
Відповідно до статті 3 Закону України від 21.01.1994 №3857-XII "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" (надалі - Закон №3857-XII) перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. 
Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.
На виконання статті 3 Закону №3857-XII Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57 затверджено Правила перетинання державного кордону громадянами України, які визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону. 
Відповідно до абзаців четвертого та дев`ятого пункту 2-1 Правил №57 у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право:
- особи, які мають одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи і супроводжують одного із таких батьків для виїзду за межі України, за наявності документів (їх нотаріально засвідчених копій), що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність, а також документів, що підтверджують спільне проживання (їх задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) збігається із задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) їх батьків чи батьків дружини (чоловіка), або здійснення догляду за своїми батьками чи батьками дружини (чоловіка), що підтверджується актом встановлення факту здійснення догляду за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), або документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд. Акт встановлення факту здійснення догляду складається на підставі звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, до районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду. У випадку, якщо особа з інвалідністю I чи II групи є взятою на облік внутрішньо переміщеною особою, звернення із заявою про здійснення догляду подається за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. На підставі такого звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви складається акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі. Зазначений акт надсилається заявнику або видається особисто за його бажанням;
- особи, які потребують постійного догляду, - у супроводі одного із членів сім`ї першого ступеня споріднення (у значенні, наведеному у підпункті 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України) за наявності документів, що підтверджують родинні зв`язки, та висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді або у супроводі особи, яка здійснює постійний догляд за зазначеними особами, за наявності документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді та акта встановлення факту здійснення догляду. Акт встановлення факту здійснення догляду за іншою особою, яка потребує постійного догляду, складається на підставі звернення особи, яка здійснює догляд, до районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду. У випадку, якщо особа, яка потребує постійного догляду, є взятою на облік внутрішньо переміщеною особою, звернення із заявою про здійснення догляду подається за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. На підставі такого звернення особи, яка здійснює догляд, районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви складається акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі. Зазначений акт надсилається заявнику або видається особисто за його бажанням. 
Згідно з частиною першою статті 52 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (надалі - Закону №280/97-ВР) виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради. 
Відповідно до частини шостої статті 59 Закону №280/97-ВР виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. 
Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
У цій справі спір стосується правомірності відмови уповноваженого органу Виконавчого комітету Лохвицької міської ради у складенні акта встановлення факту здійснення ОСОБА_1 догляду за батьком ОСОБА_2 , який являється особою з інвалідністю ІІ групи та згідно довідок ЛКК №23 від 21.06.2024 та №22 від 30.06.2025 потребує постійного стороннього догляду, втрачені навички до самообслуговування. 
Суд зазначає, що у зв`язку з введенням на території України воєнного стану обмежено виїзд з України окремим категоріям громадян, зокрема громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які є військовозобов`язаними відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". 
Згідно з Правилами №57 в умовах воєнного стану мають право перетинати державний кордон повнолітні громадяни України, які через розлади функцій організму визнані особами з інвалідністю, або потребують постійного догляду, за наявності відповідних підтверджуючих документів, що дають право на виїзд (абзаци другий, дев`ятий пункту 2-1 Правил №57). Також мають право перетинати державний кордон разом з такими особами військовозобов`язані громадяни України чоловічої статті від 18 до 60 років, які супроводжують таких осіб для виїзду за межі України, і які передбачені в абзацах четвертому, п`ятому, дев`ятому пункту 2-1 Правил №57. 
Саме для цілей перетину державного кордону (виїзду за межі України) осіб, які потребують постійного догляду, спільно (в супроводі) осіб, які здійснюють за ними догляд, нормами абзаців четвертого та дев`ятого пункту 2-1 Правил №57 передбачене складання акта встановлення факту здійснення догляду.
Акт встановлення факту здійснення догляду складається на підставі звернення особи, за якою здійснюється догляд або яка здійснює догляд, поданої до районної держадміністрації або виконавчого органу ради за місцем реєстрації місця проживання особи, за якою здійснюється догляд. Районна державна адміністрація або виконавчий орган ради не пізніше ніж протягом 5 робочих днів після надходження відповідної заяви складає акт встановлення факту здійснення догляду.
Отже, передбачений Правилами №57 акт встановлення факту здійснення догляду належить до підтвердних документів, що дають громадянам України право на виїзд з України в умовах воєнного стану і які надаються ними під час здійснення прикордонного контролю службовим особам Держприкордонслужби в пунктах пропуску через державний кордон. Подання такого акта передбачено саме для забезпечення можливості спільного виїзду за кордон осіб з інвалідністю І, ІІ групи, осіб, які потребують постійного догляду, - разом з особами, які здійснюють за ними догляд.
Суд враховує, що Правилами №57 не визначено процедуру складення акта встановлення факту здійснення догляду. 
З урахуванням наведеного, Виконавчий комітет Лохвицької міської ради керуючись статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" прийняв рішення від 01.09.2023 №227 "Про створення Комісії з встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду", яким вирішив, зокрема, створити Комісію з встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ та особами, які потребують постійного догляду та затвердити її склад, а також затвердити Положення про Комісію з встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду (Додаток 1) та форми Акту встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду (Додаток 2) і Відмови у видачі Акту встановлення факту здійснення догляду (Додаток 3) /а.с. 54-59/.
Вказане рішення є чинним та не скасованим, а тому діє на території Лохвицької громади. 
Відповідно до пунктів 3-13 Положення про Комісію з встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Лохвицької міської ради від 01.09.2023 №227 /а.с. 55-56/, акт видається для перетину державного кордону та встановлює факт здійснення догляду особою за: - одним з батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи; - особою з інвалідністю І чи ІІ групи; - особою, яка потребує постійного догляду, у супроводі одного з членів сім?ї першого ступеня споріднення.
Перевірка факту здійснення догляду проводиться на підставі звернення із заявою про здійснення догляду та необхідними документами:
- Особи, яка зареєстрована або фактично проживає на території Лохвицької громади та здійснює догляд за особою, яка зареєстрована або фактично проживає на території Лохвицької громади;
- Особи з інвалідністю І або ІІ групи, яка зареєстрована або фактично проживає на території Лохвицької громади та за якою здійснює догляд особа, яка зареєстрована або фактично проживає на території Лохвицької громади.
Прийом заяв з необхідними документами проводиться відділом соціального захисту населення виконавчого комітету міської ради.
До заяви додаються з пред?явленням оригіналу: 
копії паспорта громадянина України заявника та особи, за якою здійснюється догляд;
копії документа, що засвідчує реєстрацію у державному реєстрі фізичних осіб - платників податків заявника та особи за якою здійснюється догляд;
- копія документу, що підтверджує родинні зв?язки між заявником та особою з інвалідністю;
- копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус;
- копія висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров?я про потребу у постійному сторонньому догляді особи з інвалідністю;
- інші документи, необхідні для встановлення факту догляду.
Акт складається за затвердженою виконавчим комітетом Лохвицької міської ради формою, за результатами обстеження з відвідуванням місця проживання особи, яка здійснює догляд та особи, за якою здійснюється догляд та засвідчується підписами членів створеної комісії.
Обстеження здійснюється на підставі поданої заяви, за усним розпорядженням голови комісії.
Під час обстеження встановлюється факт здійснення догляду, підтверджується факт спільного проживання, перевіряються дані, зазначені особою в заяві та документах.
У разі підтвердження факту здійснення догляду, факту спільного проживання та достовірності даних, зазначені в заяві та документах, членами комісії складається Акт. 
Акт підписується членами комісії та особами стосовно яких проводиться обстеження. У разі неможливості підпису такого Акту однією з осіб стосовно якої проводиться обстеження, або якщо особа відмовляється від підпису, про це зазначається у Акті.
Акт складається у двох примірниках протягом п?яти робочих днів після надходження заяви та реєструється у відповідному порядку та надсилається заявнику або видається особисто.
У разі не підтвердження факту здійснення догляду, або факту спільного проживання, або достовірності даних, зазначених особою в заяві та документах, про це зазначається у Акті, а заявнику надається повідомлення про відмову у видачі Акту.
За обставин справи, що розглядається, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до міського голови Лохвицької міської територіальної громади із заявою від 06.08.2025 про видачу акта встановлення факту здійснення догляду за батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є особою з інвалідністю ІІ групи /а.с. 21-22/.
До своєї заяви серед інших документів позивач додав засвідчені належним чином копії довідки до акта МСЕК Серія ААВ №462160 від 07.06.2022 про встановлення ОСОБА_2 ІІ групи інвалідності, а також довідки лікарсько-консультативної комісії (ЛКК) №23 від 21.06.2024 та довідки ЛКК №22 від 30.06.2025, в яких зазначено про те, що ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду, втрачені навички до самообслуговування /а.с. 76, 92/.
При цьому, на переконання позивача, жоден орган місцевого самоврядування (його структурний підрозділ тощо) в Україні не має повноважень здійснювати оцінку, переоцінку чи перевірку медичних показань та висновків, здійснених компетентними медичними установами як то ЛКК чи/або МСЕК, а тому, відмова, яка не містить достатньої правової мотивації, всупереч медичним документам (висновку ЛКК про потребу в догляді та Довідки МСЕК) є перевищенням повноважень, проявом протиправної дії/бездіяльності органу місцевого самоврядування та порушенням принципу належного адміністративного провадження. 
Оцінюючи наведені доводи позивача, суд виходить з таких міркувань.
Відповідно пункту 4 розділу І Порядку організації експертизи тимчасової втрати працездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.04.2008 №189 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 10.12.2024 №2067), експертиза тимчасової непрацездатності здійснюється закладами охорони здоров`я та фізичними особами - підприємцями, які одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, відповідно до вимог Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність та цього Порядку, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01 червня 2021 року №1066.
При лікувально-профілактичних закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, утворюються ЛКК (пункт 1 розділу III Порядку №189). 
За приписами пункту 3 розділу ІІІ цього Порядку до основних завдань ЛКК належить: 1) видача документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність особи, відповідно до вимог пункту 4 розділу IV цього Порядку; 2) здійснення направлення хворих на огляд та обстеження до МСЕК для встановлення інвалідності; 3) надання до МСЕК документів хворого, направленого на огляд та обстеження; 4) вжиття заходів щодо перевірки та усунення недоліків у суб`єкта господарювання, що були виявлені за результатом перевірки уповноваженими лікарями, перелік яких затверджується правлінням Пенсійного фонду України, обґрунтованості медичних висновків про тимчасову непрацездатність (у разі звернення керівника суб`єкта господарювання); 5) надає керівнику суб`єкта господарювання за результатами вжиття заходів, визначених у підпункті 4 пункту 3 розділу II цього Порядку, аналіз якості експертизи тимчасової непрацездатності, пропозиції щодо відповідності фахівців займаним посадам, кваліфікаційним категоріям, про накладання дисциплінарних стягнень та передачу справ у слідчі органи; 6) участь у встановленому порядку у засіданнях МСЕК.
Згідно пункту 7-1 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №859, копія висновку надається особисто фізичній особі, яка потребує надання соціальних послуг, або її законному представнику під час складання висновку чи надсилається протягом одного робочого дня з дати складення висновку на поштову адресу або адресу електронної пошти такої особи або її законного представника. 
До матеріалів справи долучений висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 01.07.2024 за формою №080-4/о, згідно якого ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи /а.с. 77/. 
Інструкція щодо заповнення форми первинної облікової документації №080-4/о "Висновок про наявність порушення функцій організму, через які особа не може самостійно пересуватися та/або самообслуговуватися і потребує постійного стороннього догляду" затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 №407 (в редакції, чинній станом на дату складення вищевказаного висновку). 
Так, відповідно до пункту 4 Інструкції Висновок надається особі або законному представнику особи, яка потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859.
Згідно з пунктами 5-9 Інструкції у пунктах 1 та 2 Висновку зазначаються: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження (число, місяць, рік) особи згідно з даними документа, що засвідчує особу (паспорт громадянина України, ID-картка), або документа, що засвідчує статус особи (посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення про взяття на облік бездомної особи).
У пункті 3 Висновку зазначається місце проживання особи.
У пункті 4 Висновку вказуються рекомендовані соціальні послуги: денного догляду, догляду вдома, паліативного догляду вдома; отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.
Висновок підписується членами лікарської комісії, із проставленням дати видачі, після чого завіряється печаткою закладу охорони здоров`я.
Висновок призначений для надання до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчих органів міської, міста обласного значення, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, або до структурного підрозділу, що визначений договором про співробітництво територіальних громад для вирішення питання призначення особі соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі.
Таким чином, Висновок за формою №080-4/о видається ЛКК закладу охорони здоров`я з метою подання до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, про що безпосередньо зазначено в самій формі висновку, затвердженій наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 №407.
Водночас згаданий висновок не підтверджує факт необхідності саме у постійному сторонньому догляді ОСОБА_2 . 
При цьому суд виходить з того, що "постійний догляд" - це безперервний догляд, який надається особі, що не здатна до самообслуговування; догляд, який надається без будь-якого часового обмеження - постійно, тоді як у висновку за формою №080-4/о відсутня вказівка на здійснення догляду за особою на постійній основі наслідок нездатності такої особи до самообслуговування.
Стосовно доданих до матеріалів справи довідок лікарсько-консультативної комісії (ЛКК) №23 від 21.06.2024 та довідки ЛКК №22 від 30.06.2025, в яких зазначено про те, що ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду, втрачені навички до самообслуговування, то суд зазначає, що форма вказаних довідок не передбачена положеннями Інструкції, оскільки остання передбачає видачу саме висновку встановленого зразка /а.с. 76, 92/.
Поряд з цим, суд відмічає, що як висновок, так і довідка ЛКК, являють собою документ, в якому зазначається лише про потребу особи в постійному сторонньому догляді, в той час, як акт встановлення факту здійснення догляду є документом, який підтверджує або спростовує фактичне здійснення за особою такого догляду.
Складення відповідного акта виключно на підставі висновку чи довідки ЛКК закладу охорони здоров`я без проведення опитування особи, яка потребує догляду, та визначення її індивідуальних потреб (як на тому наполягає позивач), втрачає сенс, оскільки надання такого акта матиме суто номінальний характер. 
Суд враховує, що процедуру складення висновку про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг урегульовано Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №859.
Так, за змістом пункту 7-1 названого Порядку в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, здійснюється фахівцями уповноваженого органу разом із представниками закладу охорони здоров`я, надавачів соціальних послуг із залученням особи, яка потребує надання соціальних послуг, та/або її законного представника.
За результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, уповноваженим органом готується висновок за формою згідно з додатком.
Особа потребує надання соціальних послуг, якщо за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, їй установлено IV чи V групу рухової активності.
Як слідує з матеріалів справи, внаслідок виходу за адресою проживання заявника 19.08.2025 Комісією з встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду при виконавчому комітеті Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області встановлено та зафіксовано, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , самостійно пересувається веде домашнє господарство, самостійно дотримується рухового режиму та працює представником в страховій компанії. Крім того, на час відвідування ОСОБА_2 за вказаною в заяві адресою проживання, вдома не було. Заявник ОСОБА_1 повідомив, що батько самостійно пішов на прийом до лікаря. Лікувальний заклад знаходиться в межах пішохідної доступності будинку, в якому проживає батько заявника. 
Вказане слугувало підставою для того, що члени Комісії одноголосно дійшли до висновку, що факт догляду не встановлено та оформили відмову у видачі Акта встановлення факту здійснення догляду від 19.08.2025 за формою Додатку 3 до рішення ВК ЛМР від 01.09.2023 №227 /а.с. 78 зі звороту/.
Одночасно Комісією з дотриманнями приписів Положення про Комісію було оформлено Акт встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду від 19.08.2025 за формою Додатку 2 до рішення ВК ЛМР від 01.09.2023 №227, в якому зазначено: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , в приватному будинку. Він самостійно веде домашнє господарство, утримує присадибну ділянку та працює представником в страховій компанії. Тобто повсякденна діяльність, що стосується сфери самообслуговування, ним проводиться на задовільному рівні. Ступені залежності ОСОБА_2 від сторонньої допомоги (фізичної, психологічної, нагляду) відсутні. Він самостійно задовольняє свої основні життєві потреби. На час виїзду комісії за зазначеним місцем проживання ОСОБА_2 був відсутній. Висновок комісії: факт здійснення догляду ОСОБА_1 за ОСОБА_2 - не встановлено /а.с. 79/. 
Суд відмічає, що позивач у позовній заяві належним чином не пояснив фактичну відсутність свого батька за адресою проживання на момент прибуття Комісії, як і не надав жодного документального доказу на підтвердження того, що його батько на момент відвідування Комісії дійсно знаходився саме на прийомі у лікаря із одночасним поясненням того, чому позивач не супроводжував свого батька у медичному закладі. 
Водночас, самим позивачем не заперечується того факту, що станом на час прибуття Комісії за місцем проживання позивача та його батька з метою встановлення факту здійснення постійного догляду за його батьком, останнього за вказаним місцем проживання не було і, як зазначено самим позивачем, батько самостійно пішов на прийом до лікаря в лікарню. Тобто, самим позивачем підтверджено факт не здійснення ним постійного догляду до його батьком, оскільки позивачем не заперечувалося, що його батько самостійно здатний пересуватися, контролює свої рухи та усвідомлює свої дії, зокрема щодо необхідності потрапити на прийом до відповідного лікаря у відповідному медичному закладі у конкретний час роботи цього закладу і в цей момент позивач не здійснював жодного догляду за такою особою, а самостійно перебував (без свого батька) в будинку за місцем свого проживання.
Що ж стосується надання позивачем до матеріалів справи складеного у 2026 році акту підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 постійного стороннього догляду за своїм батьком ОСОБА_2 за підписами сусідів, то суд не вважає такий акт належним доказом у цій справі, оскільки складення такого акту сусідами законодавчо не передбачено, а також вказаний акт був відсутній на момент виходу Комісії для перевірки обставин за заявою позивача від 06.08.2025. 
Відтак, враховуючи відсутність на момент прибуття Комісії ОСОБА_2 за адресою місця проживання, перебування за вказаною адресою лише позивача, підтвердження ним факту самостійного пересування батька та не спростування позивачем факту не здійснення ним постійного догляду за такою особою, суд доходить висновку про обґрунтованість прийнятих рішень про не підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 постійного стороннього догляду за своїм батьком ОСОБА_2 . 
При цьому, суд зауважує, на тому, що окрім прийняття Акту встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду від 19.08.2025 та оформлення повідомлення про відмову у видачі Акта встановлення факту здійснення догляду від 19.08.2025 жодних окремих дій Комісія із встановлення факту здійснення догляду (постійного догляду) при Виконавчому комітеті Лохвицької міської ради не вчиняла. 
З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій Комісії із встановлення факту здійснення догляду (постійного догляду) при Виконавчому комітеті Лохвицької міської ради щодо відмови у складенні та видачі ОСОБА_1 . Акту встановлення факту здійснення догляду (постійного догляду) за рідним татом - особою з інвалідністю II групи ОСОБА_2 .
Стосовно ж позовної вимоги позивача в частині зобов`язання Комісії із встановлення факту здійснення догляду при Виконавчому комітеті Лохвицької міської ради скасувати відмову у видачі акту встановлення факту здійснення догляду від 19.08.2025 року за особою з інвалідністю II групи ОСОБА_2 , то суд також вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Суд враховує, що у разі протиправності відмови у видачі акту встановлення факту здійснення догляду від 19.08.2025 року за особою з інвалідністю II групи ОСОБА_2 повноваження на скасування такої відмови має саме суд, а не Комісія.
Разом з тим, у ході судового розгляду справи, судом не встановлено протиправності вищевказаної відмови як і підстав для її скасування.
Також оскільки під час судового розгляду справи не встановлено жодних порушень Комісією щодо розгляду поданої ОСОБА_1 заяви від 06.08.2025, то у суду відсутні підстави для задоволення похідної позовної вимоги в частині вимоги про зобов`язання Виконавчого комітету Лохвицької міської ради повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву та додані до неї документи, за результатами чого скласти та видати ОСОБА_1 Акт встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю II групи ОСОБА_2 відповідно до пункту 2-1 Постанови КМУ №57. 
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У силу статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю. 
Згідно з частиною першою 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
З огляду на ухвалення рішення суду про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачами, підстав для їх розподілу немає.
Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 132, 241-246, 262 КАС України, суд
У Х В А Л И В: 
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Виконавчого комітету Лохвицької міської ради (вул. Перемоги, буд. 1, м. Лохвиця, Миргородський район, Полтавська область, 37200, код ЄДРПОУ 41812483) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 КАС України. Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Г. Ясиновський