ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2865/26 Справа № 932/2043/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Рибкін О.А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Петешенкової М.Ю., Макарова М.О.,
за участю секретаря судового засідання — Глущенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» на рішення Шевченківського районного суду м.Дніпра від 17 листопада 2025 року у складі судді Рибкіна О.А. по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу «зеленого» тарифу, –
ВСТАНОВИЛА:

У березні 2024 року  ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом, пред`явленим до ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», уточнивши його в ході розгляду справи, на предмет стягнення з відповідача на її користь суму основного боргу за період квітень-вересень 2022 року у розмірі 4419,52 грн, 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за період з 01 січня 2022 року по теперішній час у розмірі 6515,69 грн, інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання за період з 01 січня 2022 року по теперішній час у розмірі 21463,44 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн, в обґрунтування якого посилалась на те, що між нею та ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» 13 квітня 2021 року укладено договір №522001645307 про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним господарством за адресою: АДРЕСА_1 , який є додатком до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. За цим договором вона взяла на себе зобов`язання продавати відповідачеві електроенергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, величиною встановленої потужності 30кВт, а відповідач зобов`язався купувати у неї електроенергію за зеленим тарифом, встановленим Регулятором в обсязі, що перевищує місячне споживання електроенергії приватним домогосподарством, у строки, передбачені умовами договору. Оплата за продану електроенергію за договором має здійснюватися відповідачем до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Отримуючи належним чином виконане зобовязання позивача за договором, відповідач за період з 01 січня 2022 року по 30 листопада 2023 року підписав без зауважень Акти приймання-передачі товару (електричної енергії) та виконував свої договірні зобов`язання не в повному обсязі. Так, з лютого 2022 року оплата за договором здійснювалася переважно з простроченням по липень 2023 року, а на момент звернення ОСОБА_1 до суду відповідач не сплатив позивачеві суму основного боргу за договором за період з серпня 2023 року по листопад 2023 року включно в загальній сумі 82 214,41 грн (після вирахування ПДФО та військового збору). Позивач вважає такі порушення умов договору з боку відповідача порушенням її майнових прав, за відновленням яких звернулась до суду.
Рішенням Шевченківського районного суду м.Дніпра від 17 листопада 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу електроенергії за «зеленим» тарифом, задоволено.
Стягнуто з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» на користь  ОСОБА_1 заборгованість за електричну енергію вироблену за «зеленим» тарифом за період квітень-вересень 2022 року у розмірі 4419,52 грн, 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за період з лютого 2022 року по жовтень 2024 року у розмірі 6515,69 грн, інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання за період з лютого 2022 року по жовтень 2024 року у розмірі 21463,44 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн, а всього 33609,85 грн (а.с. 216-226 Том І). 
Рішення суду мотивовано доведеністю позивачем позовних вимог та прострочення відповідачем виконання його грошового зобов`язання, що суперечить умовам цього договору та положенням ст. 509,525,526,530,610 ЦК України, а, відтак, і є підставою для нарахування грошової відповідальності за положеннями ст. 625 ЦК України 3% річних на суму боргу та інфляційних втрат. 
Не погодившись з рішення суду, ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» у грудні 2025 року в системі “Електронний суд” подало апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування судом обставини, що мають значення для справи, а також на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову  ОСОБА_1  відмовити в повному обсязі (а.с. 229-233 Том І).
ОСОБА_1  у березні 2026 року в системі “Електронний суд” подала додаткові письмові пояснення у справі, де зазначила, що правовідносини між ТОВ “Дніпровські енергетичні послуги” та ПрАТ “НЕК “Укренерго” не стосуються предмету розгляду у даній справі, а виконання договору, укладеного між нею та ТОВ “Дніпровські енергетичні послуги” для останнього є обов`язковим. Просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, та відмовити у задоволенні апеляційної скарги (а.с.32,33 Том ІІ).
В ході розгляду апеляційної скарги відповідача, 01 червня 2026 року  ОСОБА_1 через підсистему “Електронний суд” сформувала заяву, в якій просила прийняти її відмову від частини позову про стягнення основної суми боргу у розмірі 4 419,52 грн у зв`язку із добровільним виконанням відповідачем вимог позивача (а.с. 59 Том ІІ). 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2026 року заяву  ОСОБА_1  про відмову від частини позовних вимог — задоволено. 
Прийнято відмову  ОСОБА_1  від позовних вимог до ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу «зеленого» тарифу в розмірі 4419,52 грн — сума основного боргу. 
Рішення Шевченківського районного суду м.Дніпра від 17 листопада 2025 року в частині позовних вимог  ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу «зеленого» тарифу в розмірі 4419,52 грн (сума основного боргу) – визнано нечинним.
Провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу «зеленого» тарифу в розмірі 4419,52 грн (сума основного боргу) – закрито.
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» на рішення Шевченківського районного суду м.Дніпра від 17 листопада 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу «зеленого» тарифу в розмірі 4419,52 грн (сума основного боргу) — закрито.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, враховуючи наступне.
Задовольняючи позов  ОСОБА_1  суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
При цьому, колегія суддів зауважує, що у зв`язку із закриттям провадження по справі за позовом  ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу «зеленого» тарифу в розмірі 4 419,52 грн (сума основного боргу), рішення суду переглядається колегією суддів в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» про стягнення 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за період з лютого 2022 року по жовтень 2024 року у розмірі 6515,69 грн, інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання за період з лютого 2022 року по жовтень 2024 року у розмірі 21463,44 грн.  
Судом першої інстанції встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .
28 квітня 2021 року між ОСОБА_1 (споживач) та ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» (постачальник) укладено шляхом приєднання до умов публічного договору договір №522001645307 про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом. За цим договором відповідач зобов`язався придбавати у позивача електричну енергію, вироблену генеруючими установками позивача. Для розрахунків за спожиту електричну енергію позивачу в базі даних ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Пунктом 4.1 договору передбачене, що постачальник здійснює оплату за продану електричну енергію до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, на основі звіту про обсяги та напрями перетоків електричної енергії та акту приймання-передачі товару (електричної енергії).
Відповідно до актів приймання-передачі товару (електричної енергії) та актів коригування ОСОБА_1 передано:
-від 28.02.2022 - 2358 кВт.год на суму до виплати 9500,44 грн;
-від 31.03.2022 - 4134 кВт.год на суму до виплати 16655,99 грн;
-від 30.04.2022 - 3615 кВт.год на суму до виплати 14564,93 грн;
-від 31.05.2022 - 5353 кВт.год на суму до виплати 21567,37 грн;
-від 30.06.2022 - 5518 кВт.год на суму до виплати 22232,16 грн;
-від 31.07.2022 - 5875 кВт.год на суму до виплати 23670,52 грн;
-від 31.08.2022 - 4847 кВт.год на суму до виплати 19526,69 грн;
-від 30.09.2022 - 3540 кВт.год на суму до виплати 14262,74 грн;
-від 31.10.2022 - 3126 кВт.год на суму до виплати 14874,11 грн;
-від 30.11.2022 - 1141 кВт.год на суму до виплати 5429,10 грн;
-від 31.12.2022 - 703 кВт.год на суму до виплати 3345,01 грн;
-від 31.01.2023 - 1255 кВт.год на суму до виплати 6347,26 грн;
-від 28.02.2023 - 2558 кВт.год на суму до виплати 12937,27 грн;
-від 31.03.2023 - 3909 кВт.год на суму до виплати 19770,05 грн;
-від 30.04.2023 - 3120 кВт.год на суму до виплати 15950,42 грн;
-від 31.05.2023 - 4860 кВт.год на суму до виплати 24845,84 грн;
-від 30.06.2023 - 5108 кВт.год на суму до виплати 26113,70 грн;
-від 31.07.2023 - 5180 кВт.год на суму до виплати 26831,22 грн;
-від 31.08.2023 - 5973 кВт.год на суму до виплати 30938,78 грн;
-від 30.09.2023 - 5344 кВт.год на суму до виплати 27660,71 грн;
-від 31.10.2023 - 2915 кВт.год на суму до виплати 14961,76 грн;
-від 30.11.2023 - 1682 кВт.год на суму до виплати 8633,16 грн;
-від 31.01.2024 - 1285 кВт.год на суму до виплати 6779,00 грн;
-від 29.02.2024 - 2117 кВт.год на суму до виплати 11168,21 грн;
-від 31.03.2024 - 3724 кВт.год на суму до виплати 19645,92 грн;
-від 30.04.2024 - 4354 кВт.год на суму до виплати 23919,66 грн;
-від 31.05.2024 - 5116 кВт.год на суму до виплати 28105,88 грн;
-від 30.06.2024 - 6046 кВт.год на суму до виплати 33215,05 грн;
-від 31.07.2024 - 5224 кВт.год на суму до виплати 29851,46 грн;
-від 31.08.2024 - 4953 кВт.год на суму до виплати 28302,89 грн;
-від 30.09.2024 - 4188 кВт.год на суму до виплати 23931,46 грн;
12 грудня 2023 року позивачем відповідачеві спрямовано претензію про стягнення суми основного боргу та штрафних санкцій у загальному розмірі 127340,54 грн через наявність заборгованості та здійснення ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» оплати за договором з простроченням в серпні-листопаді 2021 року, січні-грудні 2022 року, січні-жовтні 2023 року.
Згідно відповіді на претензію від 02 січня 2024 року відповідач повідомив позивача про ненадходження коштів від ОСП за надані ним послуги та про похідну від цього неможливість провести розрахунки зі споживачами; про інші терміни розрахунків відповідно до Постанови НКРЕКП від 30 січня 2023 року №153; про незгоду з розрахованими позивачем сумами пені, 3% річних та інфляційних втрат. Повідомлено, що вимоги про розрахунок за липень-листопад 2023 року будуть задоволені після оплати ПрАТ НЕК «Укренерго» вартості наданих Товариством послуг.
Згідно з актом звірки взаємних розрахунків від 20 листопада 2023 року між ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» та ОСОБА_1 вартість електроенергії, що підлягає перерахуванню на рахунок споживача, складає 100410,00 грн: 26831 грн за липень, 30938 грн за серпень, 27680 грн за вересень та 14961 грн за жовтень 2023 року.
Під час розгляду справи у відповідача періодично додатково виникала заборгованість перед позивачем, яка також періодично сплачувалася, розмір заборгованості змінювався, і на момент завершення розгляду справи позивач наполягала на стягненні основного боргу за період квітень-вересень 2022 року у сумі 4419,52 грн.
Згідно з актом коригування від 30 листопада 2023 року до актів приймання-передачі товару (електричної енергії) за квітень-вересень 2022 року сума, що підлягала оплаті позивачу відповідачем, складала 4419,52 грн, і це відповідає змісту уточнених позовних вимог.

Однак, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було встановлено, що відповідач після відкриття провадження у даній справі добровільно виконав частково вимоги позивача, а саме станом на 01 червня 2026 року ним було сплачено 4 419,52 грн (заборгованість основного боргу за період квітень-вересень 2022 року). Вказані обставини не заперечуються відповідачем по справі, а навпаки підтверджуються заявою позивача про відмову від частини позовних вимог у розмірі основного боргу у 4 419,52 грн, та свідчать про визнання відповідачем наявності у нього боргових зобов`язань перед позивачем за договором №522001645307 про купівлю-продаж енергії за «зеленим» тарифом, у зв`язку з чим є безпідставні доводи апеляційної скарги щодо відсутності у скаржника заборгованості перед позивачем за договором, який є предметом розгляду у даній справі.
Враховуючи вказану оплату позивачеві, останньою було подано заяву про відмову від частини позовних вимог вимог у розмірі основного боргу 4 419,52 грн, внаслідок чого вона просила суд апеляційної інстанції прийняти її відмову від частини позовних вимог, а саме суми основного боргу у розмірі 4 419,52 грн, що задоволено ухвалою апеляційного суду від 02 червня 2026 року та провадження в цій частині позовних вимог, як і апеляційне провадження, закриті.
Колегія суддів відзначає, що по суті переглядається в апеляційному порядку лише стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за період з лютого 2022 року по жовтень 2024 року у розмірі 6515,69 грн, інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання за період з лютого 2022 року по жовтень 2024 року у розмірі 21463,44 грн. 
Так, відповідно наданого позивачем розрахунку грошової відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України та нарахованих за період з січня 2022 року по жовтень 2024 року (включно), їх розмір становить: 21463,44 грн – інфляційні витрати за прострочення виконання зобов`язання; 6515,69 грн – 3% річних.
Враховуючи повну оплату основного боргу скаржником як до подання позову, так і після цього, належить встановити визнання відповідачем заборгованості саме в такому розмірі.
Відповідачем надано контррозрахунок грошової відповідальсноті, передбаченої ст. 625 ЦК України, де 3% річних складають 3586,22 грн, а інфляційні втрати - 10767,44 грн.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Спірні правовідносини врегульовані як загальними положеннями ЦК України, так і нормами спеціального Закону України «Про ринок електричної енергії» та низкою підзаконних нормативних актів.
Попередньо предметом розгляду у даній справі була матеріально-правова вимога про стягнення боргу за продажу електричну енергію та застосування наслідків прострочення виконання грошових зобов`язань у виді інфляційних втрат та відсотків річних.
За ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтями 525, 526 ЦК України передбачено: одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, в тому числі про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом (п.18).
Абзацом 18 ч. 1 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) встановлено, що приватні домогосподарства здійснюють продаж виробленої електричної енергії за "зеленим" тарифом постачальнику універсальних послуг. Інші споживачі, у тому числі енергетичні кооперативи, здійснюють продаж виробленої електричної енергії за "зеленим" тарифом гарантованому покупцю.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 50 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами.
Згідно п. 3.3.4 пункту 3.3. «Особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги» Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (в редакції, чинній на момент укладення договору) постачальник універсальних послуг одночасно з виконанням обов`язку щодо купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом у приватних домогосподарств надає оператору системи передачі послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.
Договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством є додатком до договору про постачання електричної енергії із постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил).
Така послуга надається постачальником універсальних послуг виходячи з фактичних обсягів купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом у приватних домогосподарств.
Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії визначається у відповідні розрахункові періоди як різниця між вартістю електричної енергії, купленої ним за «зеленим» тарифом, та її вартістю, розрахованою за цінами ринку «на добу наперед». Розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії здійснюється постачальником універсальних послуг відповідно до порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом. Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії затверджується Регулятором.
Відповідно до п.п. 11.3.3. п. 11.3. «Особливості постачання електричної енергії в умовах використання відновлюваних джерел енергії» ПРРЕЕ купівля електропостачальником універсальної послуги у побутового споживача, виробленої генеруючими установками приватного домогосподарства електричної енергії, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, здійснюється на підставі укладеного між ними договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом, який оформлюється сторонами у формі додатка до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Згідно з позицією Верховного Суду, котра закріплена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року по справі №754/17518/15-ц, у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати КЦС від 23 січня 2019 року №355/385/19.
Проаналізувавши у сукупності норми законодавства та матеріали справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у сторін договірних правовідносин щодо купівлі-продажу електричної енергії з кореспондуючими правами та обов`язками, які сторони не заперечують. 
Враховуючи вищевказані обставини, в тому числі встановлені під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, здійснення повного погашення основної заборгованості, а також враховуючи прийняття відмови позивача від частини позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 4 419,52 грн та закриття провадження в цій частині, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України та нарахування 3% річних та інфляційних втрат за порушення відповідачем умов договору та виплату грошових коштів позивачеві не в повному обсязі та несвоєчасно.
З огляду на те, що відповідачем допущено порушення строків сплати за отриману електроенергію, що призвело до утворення заборгованості, суд першої інстанції, надавши обґрунтовану оцінку розрахунку позивача та відхиливши контррозрахунок відповідача, дійшов до обґрунтованих висновків про наявність підстав для стягнення грошової відповідальності, нарахованої у відповідності до ст. 625 ЦК України, що складається з: 6 515,69 грн – 3% річних за період з січня 2022 року по жовтень 2024 року; 21 463,44 грн – інфляційні витрати за прострочення виконання зобов`язання за той же період.
Посилання відповідача на невиконання ПрАТ «НЕК «Укренерго» фінансових зобов`язань перед відповідачем, як на підставу невиконання останнім зобов`язань перед позивачем, суд обґрунтовано вважав безпідставним, оскільки згідно зі ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
З наведеного вбачається, що кредитор не має нести негативні наслідки відносин боржника з його контрагентами. Крім того, вступаючи у договірні відносини, боржник несе ризики можливої відсутності на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, та відсутності у нього необхідних коштів.
Таким чином, посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини правомірно відхилені як судом першої інстанції, так і відхиляються колегією суддів, оскільки невиконання ПрАТ «НЕК «Укренерго» укладеного з відповідачем договору не є підставою для невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем за відповідним укладеним саме з ним договором, у тому числі в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 21.06.2022 року у справі №910/9905/21 та у постанові КГС від 06.12.2022 року у справі №910/14453/21.
Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.
Скаржник не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи, приведені в апеляційній скарзі в частині нарахування 3% річних та інфляції зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,–

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» — залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м.Дніпра від 17 листопада 2025 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу «зеленого» тарифу у розмірі 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за період з лютого 2022 року по жовтень 2024 року у розмірі 6515,69 грн, інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання за період з лютого 2022 року по жовтень 2024 року у розмірі 21463,44 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені “02” червня 2026 року.
Повний текст постанови складено “04” червня 2026 року. 

Головуючий:         В.С. Городнича

Судді:          М.Ю. Петешенкова

М.О.Макаров