Справа № 522/20706/24-Е
Провадження № 2/522/1824/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ У КРАЇНИ
28 травня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання Гудзюк Ю.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
22 листопада 2024 року Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором CL-312972 від 19.05.2021 у розмірі 315 284,79 гривень, а також здійснити розподіл судових витрат.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.05.2021 ОСОБА_1 уклав з АТ «Кредобанк» кредитний договір № CL-312972. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно до пунктів кредитного договору позичальник прийняв на себе обов`язок повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим договором та додатковими договорами. Дата погашення кредиту згідно кредитного договору 18.05.2026. Сума виданого кредиту -200 000,00 гривень. Місячний платіж – 7 168,00 грн. Відсоткова ставка - 35,00 % річних. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 01.10.2024 заборгованість за кредитним договором 315 284,79 грн, яка складається з: тiла кредиту – 183 351,81 грн.; вiдсотки – 131 932,98 грн. З метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу ОСОБА_1 направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Дана вимоги залишена відповідачем без реагування, борг не сплачено.
Ухвалою від 03.12.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 19.06.2025 закрито підготовче засідання по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Під час судового засідання 04.11.2025 представник відповідача заявив клопотання про витребування оригіналу кредитного договору для огляду в судовому засіданні. Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання та зобов`язав позивача надати оригінал кредитного договору.
11.05.2026 представником АТ «КредоБанк» подано до суду: оригінал Кредитного договору № CL-312972від 19.05.2021 з додатками; оригінал паспорту споживчого кредиту; оригінал Анкета-Заява № CL-312972; графік платежів за кредитного договору.
21.05.2026 представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні 28.08.2026 заперечував щодо позовних вимог. Поставив під сумнів, що наданий Кредитний договір №CL-312972 не є оригіналом. Також зазначив, що в матеріалах справи відсутня довіреність уповноваженої особи Банку на підпис кредитного договору. Однак, під час розгляду справи не звертався із клопотанням про витребування такого доказу. Відзиву стороною відповідача не надано.
Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.
19 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «КРЕДОБАНК» із анкетою-заявою фізичної особи №CL-312972 на отримання готівкового кредиту, у якій просив надати йому кредит у розмірі 200 000,00 гривень на строк 60 місяців із застосуванням процентної ставки у розмірі 35,00% річних.
У зв`язку із зверненням ОСОБА_1 до АТ «КРЕДОБАНК» із анкетою-заявою фізичної особи на утримання готівкового кредиту №CL-312972, 19 травня 2021 року між АТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CL-312972, за яким банк зобов`язався передати ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 200 000,00 гривень на строк 60 місяців терміном до 18 травня 2026 року із застосуванням процентної ставки у розмірі 35%. Підписавши заяву відповідач уповноважила банк здійснити переказ суми споживчого кредиту за реквізитами, що зазначені при визначенні в заяві договорі.
У постанові КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18 зазначено, що виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. ВС підкреслив, що пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Згідно постанови КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18, банківська виписка з особового рахунку клієнта банку може слугувати документом, який підтверджує проведення банком касових операцій, за умови зазначення в ній інформації про проведення банком таких операцій, сум і дат операцій та заповнення обов`язкових реквізитів.
Згідно копії виписки по особовим рахункам за період з 19.05.2021 року по 01.10.2024 року, АТ «КРЕДОБАНК» зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором у розмірі 200 000,00 гривень.
Факт виконання зобов`язання також підтверджується копією меморіального ордеру від 19.054.2021 року №27122694, згідно якого, АТ «КРЕДОБАНК» перерахувало на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 200 000,00 гривень.
Згідно ч. 1, 8 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Кредитодавець на власний вибір розміщує для зацікавлених осіб у приміщеннях, де здійснюється обслуговування клієнтів, інформацію в письмовому вигляді про тарифи та умови, на яких він надає споживчі кредити, та/або розміщує таку інформацію на своєму офіційному веб-сайті.
У ч.ч.1-2 ст.14 Закону вказано, що договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Ч.2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Ч.2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Тому, суд вважає, доведеним той факт у справі, що дійсно 19.05.2021 року було укладено кредитний договір, оскільки, звернувшись до АТ «КРЕДОБАНК» із анкетою-заявою, відповідачеві було надано у користування грошові кошти у розмірі, визначеному анкетою заявою та кредитним договором від 19.05.2021 року №CL-312972, що підписані Відповідачем.
Відповідач своєчасно не повернув банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.
Будь яких доказів, які б підтверджували погашення заборгованості в повному обсязі відповідачем – до суду не надано.
Згідно копії наданого Банком розрахунку (виписки по особовим рахункам), станом на 01.10.2024 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 315 284,79 гривень, та складається з:
- загального залишку заборгованості за наданим кредитом – 183351,81 гривень;
- заборгованість за відсотками у розмірі 131 932,98 гривень.
Наданий банком розрахунок є чітким та зрозумілим. У ньому містяться усі нарахування, а також, відображені суми грошових коштів, що були сплачені відповідачем.
Відповідач відзив до суду не подавав. Жодних доказів, що б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. Контррозрахунку також не надано. Доказів на підтвердження того, що між відповідачем та банком була досягнута домовленість про списання частини відсотків (зокрема, договору про реструктуризацію боргу, договору про відстрочення виконання зобов`язань) не надано.
З огляду на наведене, встановлення судом факту неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, вказує на обґрунтованість пред`явлених позовних вимог, які підлягають задоволенню у повному обсязі. 
Щодо судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.
Згідно копії платіжної інструкції від 05.11.2024 року №53219438, АТ «КРЕДОБАНК» сплатив 3 784,00 гривень в якості судового збору.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, вимога позивача про стягнення суми сплаченого судового збору – підлягає задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» (код ЄДРПОУ 09807862, адреса: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78) заборгованість за кредитним договором №CL-312972 від 19.05.2021 року у розмірі 315 284 (триста п`ятнадцять тисяч двісті вісімдесят чотири) гривень 79 копійок, яка складається із: суми заборгованості за тілом кредиту – 183 351,81 грн., суми заборгованості за відсотками 131 932,98 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» (код ЄДРПОУ 09807862, адреса: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78) судовий збір у розмірі 3 784 (три тисячі сімсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду виготовлений 09 червня 2026 року.

Суддя           Р.Д. Абухін

28.05.26