КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження 
№ 22-ц/824/1381/2026

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 року місто Київ
справа №363/2803/16-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.
суддів: Ратнікової В.М., Рейнарт І.М.
за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_9 - ОСОБА_10 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Рудюка О.Д., у справі за позовом ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Вишгородської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрожилбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишгородміськреконструкція-1», ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , треті особи: відділ Держгеокадастру у Вишгородському районні Головне управління Держгеокадастру у Київської області, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євробуд 77», Товариство з обмеженою відповідальністю «Планета Земля ЛТД», Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартех Системз» про визнання права власності на квартири, витребування квартир та стягнення збитків,-
В С Т А Н О В И В:
В липні 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів, в якому з урахуванням неодноразових змін позовних вимог та враховуючи позовну заяву в новій редакції від 21 жовтня 2021 року просили визнати за:
ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , у обсязі загальної площі такої квартири - 41,43 кв.м;
ОСОБА_9 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , у обсязі загальної площі такої квартири - 78,21 кв.м;
ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_3 , у обсязі загальної площі такої квартири - 52,84 кв.м;
ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_4 , у обсязі загальної площі такої квартири - 51,64 кв.м;
ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_5 , у обсязі загальної площі такої квартири - 52,84 кв.м;
ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_6 , у обсязі загальної площі такої квартири - 41,43 кв.м;
ОСОБА_6 право власності па квартиру АДРЕСА_7 , у обсязі загальної площі такої квартири - 41,43 кв.м;
ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_8 , у обсязі загальної площі такої квартири - 41,43 кв.м;
витребувати у ОСОБА_11 квартиру за адресою: АДРЕСА_9 , що складається з одної житлової кімнати, загальною площею 41,2 кв.м і житловою площею 16 кв.м, виселивши її із даної квартири, знявши її з реєстрації за адресою квартири, а також третіх осіб, якщо така реєстрація відбулась, скасувати державну реєстрацію на вказану квартиру та передати її ОСОБА_2 ;
витребувати у ОСОБА_12 квартиру за адресою: АДРЕСА_10 , що складається з одної житлової кімнати, загальною площею 41,3 кв.м і житловою площею 20,1 кв.м, виселивши її із даної квартири, знявши її з реєстрації за адресою квартири, а також третіх осіб, якщо така реєстрація відбулась, скасувати державну реєстрацію на вказану квартиру та передати її ОСОБА_3 ;
витребувати у ОСОБА_13 квартиру за адресою: АДРЕСА_11 , що складається з двох житлових кімнат, загальною площею 59,2 кв.м і житловою площею 39,8 кв.м, виселивши його із даної квартири, знявши його з реєстрації за адресою квартири, а також третіх осіб, якщо така реєстрація відбулась, скасувати державну реєстрацію на вказану квартиру та передати її ОСОБА_6 ;
витребувати у ОСОБА_14 квартиру за адресою: АДРЕСА_12 , що складається з одної житлової кімнати загальною площею 43,1 кв.м і житловою площею 17,8 кв.м, виселивши її із даної квартири, знявши її з реєстрації за адресою квартири, а також третіх осіб, якщо така реєстрація відбулась, скасувати державну реєстрацію на вказану квартиру та передати її ОСОБА_4 ;
витребувати у ОСОБА_15 квартиру за адресою: АДРЕСА_13 , що складається з двох житлових кімнат, загальною площею 74,2 кв.м і житловою площею 39 кв.м, виселивши п із даної квартири, знявши її з реєстрації за адресою квартири, а також третіх осіб, якщо така реєстрація відбулась, скасувати державну Реєстрацію на вказану квартиру та передати її ОСОБА_9 ;
витребувати у ОСОБА_16 та ОСОБА_17 квартиру за адресою: АДРЕСА_14 , що складається з одної житлової кімнати, загальною площею 41,43 кв.м і житловою площею 17,8 кв.м, виселивши їх із даної квартири, знявши їх із реєстрації за адресою квартири, а також третіх осіб, якщо така реєстрація відбулась, скасувати державну реєстрацію на вказану квартиру та передати її ОСОБА_5 ;
витребувати у ОСОБА_18 квартиру за адресою: АДРЕСА_15 , що складається з одної житлової кімнати, загальною площею 41,43 кв.м і житловою площею 17,8 кв.м, виселивши його із даної квартири, знявши його із реєстрації за адресою квартири, а також третіх осіб, якщо така реєстрація відбулась, скасувати державну реєстрацію на вказану квартиру та передати її ОСОБА_1 ;
витребувати у ОСОБА_19 квартиру за адресою: АДРЕСА_16 , що складається з одної житлової кімнати, загальною площею 41,43 кв.м і житловою площею 17,8 кв.м, виселивши його із даної квартири, знявши його із реєстрації за адресою квартири, а також третіх осіб, якщо така реєстрація відбулась, скасувати державну реєстрацію на вказану квартиру та передати її ОСОБА_7 ;
стягнути солідарно з Вишгородської міської ради, ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» та ТОВ «Дніпрожилбуд» збитки, завдані суб`єктам інвестиційної діяльності (інвесторам) та заподіяні порушенням прав інвестора на користь: ОСОБА_1 - у розмірі 1 126 916,79 грн.; ОСОБА_9 - у розмірі 1 795 989,36 грн.; ОСОБА_2 - у розмірі 1 269 675,28 грн.; ОСОБА_3 - у розмірі 1 242 401,70 грн.; ОСОБА_4 - у розмірі 1 271 627,46 грн.; ОСОБА_5 - у розмірі 1 117 891,12 грн.; ОСОБА_6 - у розмірі 1 144 524,81 грн.; ОСОБА_7 - у розмірі 1 112 533,76 грн.
В обґрунтування вимог посилалися на те, що 28 липня 2004 року між виконавчим комітетом Вишгородської міської ради та ЗАТ «Дніпрожилбуд», яке в подальшому змінило назву на ПрАТ «Дніпрожилбуд», правонаступником якого є ТОВ «Дніпрожилбуд», було укладено угоду №23 на будівництво житлового мікрорайону (групи житлових будинків) на земельній ділянці між АДРЕСА_17 у АДРЕСА_17 .
Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 07 липня 2004 року №384, затвердженим рішенням Вишгородської міської ради від 16 грудня 2004 року №20/11, було погоджено проектну документацію про розташування житлового мікрорайону (групи житлових будинків) по АДРЕСА_18 та АДРЕСА_17 , виконання функцій замовника будівництва покладено на ЗАТ «Дніпрожилбуд», надано йому на умовах оренди, терміном на 7 років, земельну ділянку площею 2,0 га під це будівництво.
18 лютого 2005 року між Вишгородською міською радою та ЗАТ «Дніпрожилбуд» було укладено договір №281 оренди земельної ділянки площею 2,4 га строком на 7 років для будівництва житлового мікрорайону, що знаходиться у АДРЕСА_17 та АДРЕСА_17, підписано акт приймання-передачі даної земельної ділянки.
Як вбачається зі схеми Генерального плану житловий комплекс на земельній ділянці площею 24 000 кв.м складався з 5-ти 16-ти поверхових однопід`їздних житлових будинків, майданчиків для відпочинку, чищення речей, сушки білизни, контейнерів для сміття, дитячих та спортивних майданчиків, трансформаторної підстанції.
20 січня 2006 року між Вишгородською міською радою та ЗАТ «Дніпрожилбуд» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,4 га під розміщення масиву житлових будинків в межах Вишгородської міської ради Київської області за адресою: АДРЕСА_17 .
01 вересня 2005 року між ЗАТ «Дніпрожилбуд» та ТОВ «Смартех Системз» (генпідрядником-інвестором) було укладено договір підряду №28/72, за яким генпідрядник зобов`язувався у встановлений договором строк за власний рахунок здійснити будівництво зазначеного комплексу житлових будинків та здати завершені будівництвом об`єкти в експлуатацію, а замовник зобов`язувався передати земельну ділянку під будівництво, дозвільну документацію, та прийняти виконану роботу.
Відповідно до Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» з метою фінансування даного будівництва, між ТОВ «Планета Земля ЛТД» (управителем фонду фінансування будівництва, який мав угоду від 05 вересня 2005 року №3-1 на будівництво об`єкта з ТОВ «Смартех Системз» (забудовником), та позивачами були укладені договори на інвестування з подальшим отриманням у власність відповідних квартир в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_17 та АДРЕСА_17, будівельний майданчик №1:
із ОСОБА_1 - договір про участь у фонді фінансування будівництва «Вишгород 3» від 15 березня 2006 року №58/140 та договір уступки майнових прав на об`єкт інвестування від 21 березня 2006 року №27/140 - на однокімнатну квартиру АДРЕСА_19 на 13-му поверсі об`єкта будівництва, загальною площею 41,43 кв.м;
з ОСОБА_9 - договір про участь у фонді фінансуванні будівництва «Вишгород 3» від 15 листопада 2005 року №35/90 та договір уступки майнових прав на об`єкт інвестування від 29 листопада 2005 року №13/90 - на двокімнатну квартиру АДРЕСА_20 на 9-му поверсі об`єкта будівництва, загальною площею 78,21 кв.м;
з ОСОБА_3 - договір про участь у фонді фінансування будівництва «Вишгород 3» від 17 січня 2006 року №54/15 та договір уступки майнових прав на об`єкт інвестування від 23 січня 2006 року №22/14 - на однокімнатну квартиру АДРЕСА_21 на 3-му поверсі об`єкта будівництва, загальною площею 51,64 кв.м;
з ОСОБА_2 - договір про участь у фонді фінансування будівництва «Вишгород 3» від 29 листопада 2005 року №41/14 та договір уступки майнових прав на об`єкт інвестування від 15 грудня 2005 року №17/14 - на однокімнатну квартиру АДРЕСА_22 на 3-му поверсі об`єкта будівництва, загальною площею 52,84 кв.м;
з ОСОБА_4 - договір про участь у фонді фінансування будівництва «Вишгород 3» від 15 грудня 2005 року №44/47 на однокімнатну квартиру АДРЕСА_23 на 5-му поверсі об`єкта будівництва, загальною площею 52,84 кв.м;
з ОСОБА_5 - договір про участь у фонді фінансування будівництва «Вишгород 3» від 21 вересня 2005 року №2/113 та договір уступки майнових прав на об`єкт інвестування від 26 вересня 2005 року №1/113 - на однокімнатну квартиру АДРЕСА_24 на 11-му поверсі об`єкта будівництва, загальною площею 41,43 кв.м;
з ОСОБА_6 - договір про участь у фонді фінансування будівництва «Вишгород 3» від 21 жовтня 2005 року №21/44 та договір уступки майнових прав на об`єкт інвестування від 31 жовтня 2005 року №9/44 - на однокімнатну квартиру АДРЕСА_25 на 5-му поверсі об`єкта будівництва, загальною площею 41,43 кв.м;
з ОСОБА_7 - договір про участь у фонді фінансування будівництва «Вишгород 3» від 02 листопада 2005 року №29/149 та договір уступки майнових прав на об`єкт інвестування від 30 березня 2006 року №28/149 - на однокімнатну квартиру АДРЕСА_26 на 14-му поверсі об`єкта будівництва, загальною площею 41,43 кв.м.
Вказували, що за умовами зазначених договорів вони зобов`язувалися передати у довірче користування управителю кошти для фінансування вказаної угоди із забудовником та подальшого отримання у власність об`єктів фінансування, які після завершення будівництва стануть окремим майном. Дату введення об`єкта будівництва в експлуатацію та передачу його під заселення визначено 1-й квартал 2007 року.
Позивачі в повному обсязі виконали взяті на себе зобов`язання щодо фінансування будівництва зазначених квартир в даному об`єкті будівництва, відповідно до умов договорів, шляхом внесення на розрахунковий рахунок управителя фонду фінансування будівництва, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, квитанціями та свідоцтвами про участь у фонді фінансування будівництва, але будівництво припинилося, об`єкт будівництва не був зданий в експлуатацію та квартири позивачам не були передані, а відповідач - ТОВ «Дніпрожилбуд» не виконав взяті на себе зобов`язання щодо даного будівництва.
Зазначали, що в 2005 році між управителем фонду ТОВ «Планета Земля ЛТД» та позивачами були укладені договори уступки майнових прав на об`єкт інвестування, управитель фонду фінансування будівництва передав, а позивачі, як довірителі фонду, прийняли майнові права на об`єкт інвестування.
Рішенням Вишгородської міської ради Київської області від 27 червня 2012 року № 12/26 «Про надання дозволу на передачу в суборенду земельної ділянки» за клопотанням ПрАТ «Дніпрожилбуд» було надано дозвіл на передачу ПрАТ «Дніпрожилбуд» в суборенду ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» терміном до 20 січня 2013 року земельної ділянки, площею 2,4 га на АДРЕСА_17 у м. Вишгороді, яка знаходиться у ПрАТ «Дніпрожилбуд» в оренді згідно договору оренди земельної ділянки від 20 січня 2006 року. Пунктом 2 цього рішення зобов`язано суборендаря ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» оформити належним чином документи з фізичними особами - інвесторами, визнаними згідно рішень суду власниками майнових прав на об`єкти інвестування, що розташовані на будівельному майданчику АДРЕСА_17
Рішенням Вишгородської міської ради Київської області від 27 грудня 2012 року №19/13 «Про продовження терміну дії договору оренди та надання дозволу на передачу в суборенду земельної ділянки», за клопотанням ПрАТ «Дніпрожилбуд» та ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1», було продовжено до 20 січня 2020 року договір оренди земельної ділянки від 20 січня 2006 року, укладений між Вишгородською міською радою та ПрАТ «Дніпрожилбуд» на земельну ділянку площею 2,4 га для будівництва багатоповерхової житлової забудови по АДРЕСА_17 у м. Вишгороді, та надано ПрАТ «Дніпрожилбуд» дозвіл на передачу в суборенду ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» терміном до 20 січня 2020 року даної земельної ділянки з оформленням відповідного договору. Пунктом 3 рішення передбачено виконання ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» рішень судів в частині передачі прав власності на квартири в першій черзі забудови фізичним особам, серед яких позивачі не визначені. 28 грудня 2012 року на підставі зазначеного рішення Вишгородської міської ради Київської області між ПрАТ «Дніпрожилбуд» (орендар) та ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» (суборендар) було укладено договір суборенди зазначеної земельної ділянки (кадастровий номер: 3221810100:01:257:0003) строком до 20 січня 2020 року.
В період з 2012 року по 2014 року позивачі звернулися до суду з позовами до Вишгородської міської ради, ПрАТ «Дніпрожилбуд», ТОВ «Смертех Системз», ТОВ «Паливно-енергетична компанія «Укренергозбереження», ТОВ «Планета Земля ЛТД» та ТОВ «Вишгородиіськреконструкція-1» про визнання за ними майнових (речових) прав на об`єкти інвестування, та рішеннями Вишгородського районного суду Київської області від 07 листопада 2013 року у справі №363/764/13-ц (за позовом ОСОБА_1 ), від 17 липня 2013 року у справі №363/831/13-ц (за позовом ОСОБА_9 ), від 04 березня 2013 року у справі №2-312/13 (за позовом ОСОБА_2 ), від 24 грудня 2012 року у справі №2-1515/12 (за позовом ОСОБА_3 ), від 02 липня 2013 року у справі №2-311/13 (за позовом ОСОБА_4 ), від 15 травня 2014 року у справі №363/797/14-ц (за позовом ОСОБА_5 ), від 13 травня 2014 року у справі №363/798/14-ц (за позовом ОСОБА_20 ), від 21 жовтня 2014 року у справі №363/3530/14-ц (за позовом ОСОБА_7 ) було визнано за позивачами майнові права на проінвестовані ними квартири АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_27 .
Позивачі зазначали, що вони є інвесторами, яким на підставі відповідних рішень суду, договорів про участь у фонді фінансування будівництва «Вишгород», свідоцтв про участь у такому фонді фінансування будівництва належать майнові права на квартири АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_27 , першим замовником будівництва якого з 2004 року було ТОВ «Дніпрожилбуд». З 2012 року другим замовником будівництва житлового комплексу (житлового мікрорайону (групи житлових будинків) між АДРЕСА_17 став та є ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1».
Вказували, що 11 березня 2016 року ДАБІ України видала ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» дозвіл на виконання будівельних робіт №15160711558 на І чергу будівництва об`єкта «Будівництво житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_17 », 13 вересня 2016 року - на ІІ чергу такого будівництва, та 04 квітня 2017 року - на ІІІ чергу такого будівництва, як на нове будівництво житлового комплексу, а не реконструкцію такого житлового комплексу, який з 2004 року будувався на замовлення ТОВ «Дніпрожилбуд», незважаючи на існуючий старий дозвіл № 210/04-03/08 на виконання будівельних робіт з будівництва І черги житлового мікрорайону багатоповерхової житлової забудови з вбудованими приміщеннями соцкульбуту на перших поверхах по АДРЕСА_17 , виданий 25 квітня 2008 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області ТОВ «Паливно-енергетична компанія «Укренергозбереження».
Зазначали, що змінивши повністю проєкт будівництва житлового комплексу, ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» здійснює, начебто, нове будівництво такого житлового комплексу, але насправді, продовжує старе будівництво житлового комплексу, який мав стару будівельну адресу (житлового мікрорайону (групи житлових будинків) між АДРЕСА_17 , але за новою будівельною адресою: ( АДРЕСА_17 ), який в свою чергу було розпочато у 2004 році ТОВ «Дніпрожилбуд» за старою будівельною адресою, який на даний час має назву житловий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та в якому за рахунок коштів інвесторів - позивачів збудовано пальове поле, прокладено каналізацію, тепло та водопостачання житлового будинку (що значився під будівельною адресою - будівельний майданчик № 1 між АДРЕСА_17 у АДРЕСА_17 у Житловому комплексі).
Житловий будинок, що будується новим замовником будівництва житлового комплексу - ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1», складається з 3-х секцій та значиться в проектно-дозвільній документації, як І, II, ІІІ черга житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_17 , будується на місці розташування недобудованого житлового будинку, з використанням його пальового поля, каналізаційних мереж та мереж тепло та водопостачання, який раніше будувався старим замовником будівництва житлового комплексу - ТОВ «Дніпрожилбуд» та значився за старою будівельною адресою, в якому позивачі проінвестували свої квартири. І черга даного житлового будинку, що має 10 поверхів та складається з 90 квартир (введення в експлуатацію - ІІ квартал 2017 року), вже побудована, та готовиться до введення в експлуатацію, II черга, що має 10 поверхів та складається також з 90 квартир (введення в експлуатацію - IV квартал 2017 року), також фактично побудована, а в ІІІ черзі, що матиме 17 поверхів та складається з 168 квартир (введення в експлуатацію - IV квартал 2018 року), яка фактично будується на пальовому полі недобудованого житлового будинку, квартири якого були проінвестовані позивачами, вже побудовано 6-ть поверхів.
ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» почало залучати інвестиції від інших осіб на будівництво квартир в ІІІ черзі даного житлового будинку та не виконує пункт 2 рішення Вишгородської міської ради Київської області від 27 червня 2012 року № 12/26 «Про надання дозволу на передачу в суборенду земельної ділянки», яким зобов`язано суборендаря ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» оформити належним чином документи з позивачами - інвесторами, визнаними рішеннями суду власниками майнових прав на квартири, що розташовані на будівельному майданчику № 1 між АДРЕСА_17 в місті Вишгороді за старою будівельною адресою житлового комплексу.
Позивачі вважають, що відповідачі порушують їх права інвесторів, не виконують взяті на себе зобов`язання за зазначеними договорами оренди та суборенди, рішеннями Вишгородської міської ради.
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7 відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7  - ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування матеріального та порушення процесуальних норм права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 посилався на аналогічні обставини, викладені в позовній заяві.
Вказував, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, що на даний час права позивачів, як інвесторів порушуються відповідачами внаслідок невиконання останніми взятих на себе зобов'язань за договорами оренди та суборенди земельної ділянки, за договорами про участь у ФФБ та уступки майнових прав, на підставі яких були залучені інвестиції позивачів на будівництво їх квартир, а також прийнятими судовими рішеннями про визнання майнових прав за позивачами на проінвестовані квартири.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача  ОСОБА_9 -  ОСОБА_21 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування матеріального та порушення процесуальних норм права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що суд першої інстанції вирішив справу з неповним врахуванням зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, без повного і всебічного з'ясування обставин, на які позивачі посилаються, як на підставу своїх вимог та доказів на їх підтвердження, в порушення ч.1 ст.209, ч.5 ст.263, п1), п2) ч.1 ст.264, 11), п2), п.3) ч.4 ст.265 ЦПК України, що призвело до неправильного вирішення справи та суперечливих висновків суду про те, що:
саме ТОВ «Смартех Системз» як забудовник мало визначити в об'єкті будівництва перелік об'єктів інвестування, що після завершення будівництва стають окремим майном та зобов'язалось передати їх довірилелям на умовах і в строки, визначені Правилами Фонду та цією угодою, а Фонд зобов'язався фінансувати будівництво об'єкту за рахунок коштів, що надані у довірче управління довірителями Фонду згідно проектно-кошторисної документації та рахунків забудовника - ТОВ «Смартех Системз», оскільки ТОВ «Смартех Системз» є Генпідрядником-інвестором, якому дані функції були передані ЗАТ «Дніпрожилбуд» (замовником) разом з правом на 74% об'єктів інвестицій в житловому будинку в м. Вишгороді АДРЕСА_17, на підставі договору підряду №28/72 від 01 вересня 2005 року, яке під час укладання Угоди на будівництво об`єкту №3-1 від 05 вересня 2005 року визначило в об'єкті будівництва перелік об`єктів інвестування, що після завершення будівництва стають окремим майном, за яким майнові права на ці об`єкти інвестування ТОВ «Смартех Системз» передало Фонду на підставі додатку №1 до цієї Угоди, для подальшої передачі їх довірителям Фонду;
ТОВ «Планета Земля ЛТД», як Управитель ФФБ (виду А) та ТОВ «Смартех Системз», як забудовник взяли на себе ряд зобов`язань перед позивачами, ТОВ «Смартех Системз» виступав забудовником і Генпідрядником-інвестором щодо будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_17 та АДРЕСА_17, будівельний майданчик № НОМЕР_1 , будівельна адреса майданчику - АДРЕСА_17, 10, оскільки ТОВ «Смартех Системз» є Генпідрядником-інвестором про що вбачається з Угоди №3-1 на будівництво об'єкту, а забудовником (замовником) будівництва з 2004 року по 2012 рік був ТОВ «Дніпрожилбуд» та підставі Угоди на будівництво №23 від 28 липня 2004 року, який у 2012 році переуступив такі права замовника - забудовника ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» на підставі рішення №19/13 від 27 грудня 2012 року Вишгородської міської ради. При цьому, суд першої інстанції не зазначив, на підставі яких доказів встановлена будівельна адреса майданчику - АДРЕСА_17, 10;
ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» та ПрАТ «Дніпрожилбуд» не є учасниками наведених вище договірних зобов`язань, не пов`язані жодними іншими договорами із позивачами, не є правонаступниками прав та обов`язків ТОВ «Планета Земля ЛТД» та ТОВ «Смартех Системз», оскільки будь-яких договірних відносин між вказаними особами не існує, оскільки забудовником (замовником) будівництва з 2004 року по 2012 рік був ТОВ «Дніпрожилбуд» на підставі Угоди на будівництво №23 від 28 липня 2004 року.
Вказувала, що зміна правовідносин унаслідок не здійснення будівельних робіт та договору підряду з ТОВ «Смартех Системз», виниклого у позивачів майнового права на квартири не відміняють і на вимогах Закону та договірних правовідносинах сторін не грунтуються, а тому посилання суду на обставину про розірвання договору підряду №28 від 01 вересня 2005 року, укладеного між ПрАТ «Дніпрожилбуд» та ТОВ «Смартех Системз» є неправильним, як і посилання суду на те, що позивачами не були заявлені вимоги до ТОВ «Планета Земля ЛТД» та ТОВ «Смартех Системз», які не виконали зобов`язання на підставі укладених договорів, оскільки заявлені вимоги про визнання майнового права на об`єкти інвестування - Квартири, стосувались саме ТОВ «Планета Земля ЛТД» та ТОВ «Смартех Системз», які не виконали зобов`язання на підставі укладених з позивачами договорів.
Зазначала, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував обставини, що встановлені рішеннями Вишгородського районного суду від 07.11.2013 року (по справі №363/764/13-ц за позовом ОСОБА_1 ), рішенням від 17.07.2013 року (по справі №363/831/13-ц за позовом ОСОБА_9 ), рішенням від 04.03.2013 року (по справі №2-312/13 за позовом ОСОБА_2 ), рішенням від 14.12.2012 року (по справі №2-1515/12 за позовом ОСОБА_3 ), рішенням від 02.07.2023 року (по справі №2-311/13 за позовом ОСОБА_4 ), рішенням від 15.05.2014 року (по справі №363/797/14-ц за позовом ОСОБА_5 ), рішенням від 13.05.2014 року (по справі №363/798/14-ц за позовом ОСОБА_6 ), рішенням від 21.10.2014 року (по справі №363/3530/14-ц за ОСОБА_7 ) та обставини, встановлені Київським окружний адміністративним судом у рішенні від 12.07.2018 року по справі №363/4897/17.
Посилалася на те, що судом першої інстанції при вирішенні даної справи не були застосовані ст.ст.386, 387, 388 ЦК України, якими регулюються спірні правовідносини.
Вказувала, що по тексту мотивувальної частини рішення відповідач 2 зазначається як - ЗАТ «Дніпрожилбуд», ПрАТ «Дніпрожилбуд» та ТОВ «Дніпрожилбуд», при цьому останній повинен зазначатися як ТОВ «Дніпрожилбуд».
Зазначала, що внаслідок реорганізації районних і міських відділень Держгеокадастру Київської області у 2015 році було створено Відділ №5 (Вишгородський район) управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в м. Києві та Київській області без статусу юридичної особи, а тому третьою особою слід вважати як ГУ Держгеокадастру в м. Києві та Київській області.
Вказувала, що у вступній та резолютивній частинах рішення третя особа 3 зазначена як Державна архітектурно-будівельна інспекція України (ДАБІ), однак внаслідок реорганізації ДАБІ у 2020 році була створена ДІАМ.
Вважає, що у резолютивній частині рішення зазначені неналежні треті особи.
Постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 задоволено частково. 
Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року змінено в мотивувальній частині, викладено його в редакції цієї постанови.
Постановою Верховного Суду від 28 травня 2025 року касаційну скаргу представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - ОСОБА_10 задоволено частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Позивачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представник, яка є також представником позивача ОСОБА_9 в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційних скарг підтримали, просили їх задовольнити з вищевказаних підстав.
В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» заперечував проти доводів апеляційних скарг, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , відповідачі: Вишгородська міська рада, ТОВ «Дніпрожилбуд», ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , треті особи: відділ Держгеокадастру у Вишгородському районні Головне управління Держгеокадастру у Київської області, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, ТОВ «Євробуд 77», ТОВ «Планета Земля ЛТД», ТОВ «Смартех Системз» у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. 
Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки вимоги позивачів щодо визнання за ними права власності на проінвестовані квартири не підлягають задоволенню, то і не підлягають задоволенню й похідні позовні вимоги про витребування вказаних квартир у відповідачів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та стягнення збитків солідарно з Вишгородської міської ради, ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» та ТОВ «Дніпрожилбуд».
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з мотивуванням висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Щодо вимог про відшкодування збитків, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 28 липня 2004 року між виконавчим комітетом Вишгородської міської ради та ЗАТ «Дніпрожилбуд», яке в подальшому змінило назву на ПрАТ «Дніпрожилбуд», правонаступником якого є ТОВ «Дніпрожилбуд», було укладено угоду №23 на будівництво житлового мікрорайону (групи житлових будинків) на земельній ділянці між АДРЕСА_17 .
Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 07 липня 2004 року №384, затвердженим рішенням Вишгородської міської ради від 16 грудня 2004 року №20/11, було погоджено проектну документацію про розташування житлового мікрорайону (групи житлових будинків) по АДРЕСА_17 , виконання функцій замовника будівництва покладено на ЗАТ «Дніпрожилбуд», надано йому на умовах оренди, терміном на 7 років, земельну ділянку площею 2,0 га під це будівництво.
18 лютого 2005 року між Вишгородською міською радою та ЗАТ «Дніпрожилбуд» на виконання рішення Вишгородської міської ради від 07 липня 2004 року №384 було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 7 років. Відповідно до договору Вишгородська міська рада є особою, яка з метою забезпечення цільового використання земельної ділянки надала повноваження забудовника вказаної ділянки.
01 вересня 2005 року між ЗАТ «Дніпрожилбуд» (замовник) та ТОВ «Смартех Системз» (генпідрядник-інвестор) було укладено договір підряду №28/72, за яким генпідрядник зобов`язувався у встановлений договором строк за власний рахунок здійснити будівництво зазначеного комплексу житлових будинків та здати завершені будівництвом об`єкти в експлуатацію, а замовник зобов`язувався передати земельну ділянку під будівництво та дозвільну документацію, та прийняти виконану роботу.
З метою фінансування будівництва житла на підставі Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» залучення коштів від фізичних осіб покладено на ТОВ «Смартех Системз» через управителя фондом фінансування будівництва - ТОВ «Планета Земля ЛТД».
Відповідно до Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» з метою фінансування даного будівництва, між ТОВ «Планета Земля ЛТД» (управителем фонду фінансування будівництва, який мав угоду від 05 вересня 2005 року №3-1 на будівництво об`єкта з ТОВ «СмартехСистемз» (забудовником) та позивачами були укладені договори на інвестування з подальшим отриманням у власність відповідних квартир в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_17 та АДРЕСА_17, будівельний майданчик №1:
із ОСОБА_1 - договір про участь у фонді фінансування будівництва «Вишгород 3» від 15 березня 2006 року №58/140 та договір уступки майнових прав на об`єкт інвестування від 21 березня 2006 року №27/140 - на однокімнатну квартиру АДРЕСА_19 на 13-му поверсі об`єкта будівництва, загальною площею 41,43 кв.м;
із ОСОБА_9 - договір про участь у фонді фінансуванні будівництва «Вишгород 3» від 15 листопада 2005 року №35/90 та договір уступки майнових прав на об`єкт інвестування від 29 листопада 2005 року №13/90 - на двокімнатну квартиру АДРЕСА_20 на 9-му поверсі об`єкта будівництва, загальною площею 78,21 кв.м;
із ОСОБА_3 - договір про участь у фонді фінансування будівництва «Вишгород 3» від 17 січня 2006 року №54/15 та договір уступки майнових прав на об`єкт інвестування від 23 січня 2006 року №22/14 - на однокімнатну квартиру АДРЕСА_21 на 3-му поверсі об`єкта будівництва, загальною площею 51,64 кв.м;
із ОСОБА_2 - договір про участь у фонді фінансування будівництва «Вишгород 3» від 29 листопада 2005 року №41/14 та договір уступки майнових прав на об`єкт інвестування від 15 грудня 2005 року №17/14 - на однокімнатну квартиру АДРЕСА_22 на 3-му поверсі об`єкта будівництва, загальною площею 52,84 кв.м;
із ОСОБА_4 - договір про участь у фонді фінансування будівництва «Вишгород 3» від 15 грудня 2005 року №44/47 на однокімнатну квартиру АДРЕСА_23 на 5-му поверсі об`єкта будівництва, загальною площею 52,84 кв.м;
із ОСОБА_5 - договір про участь у фонді фінансування будівництва «Вишгород 3» від 21 вересня 2005 року №2/113 та договір уступки майнових прав на об`єкт інвестування від 26 вересня 2005 року №1/113 - на однокімнатну квартиру АДРЕСА_24 на 11-му поверсі об`єкта будівництва, загальною площею 41,43 кв.м;
із ОСОБА_6 - договір про участь у фонді фінансування будівництва «Вишгород 3» від 21 жовтня 2005 року №21/44 та договір уступки майнових прав на об`єкт інвестування від 31 жовтня 2005 року №9/44 - на однокімнатну квартиру АДРЕСА_25 на 5-му поверсі об`єкта будівництва, загальною площею 41,43 кв.м;
із ОСОБА_7 - договір про участь у фонді фінансування будівництва «Вишгород 3» від 02 листопада 2005 року №29/149 та договір уступки майнових прав на об`єкт інвестування від 30 березня 2006 року №28/149 - на однокімнатну квартиру АДРЕСА_26 на 14-му поверсі об`єкта будівництва, загальною площею 41,43 кв.м.
За умовами зазначених договорів позивачі зобов`язувалися передати у довірче користування управителю кошти для фінансування вказаної угоди із забудовником та подальшого отримання у власність об'єктів фінансування, які після завершення будівництва стануть окремим майном - вищезазначеними квартирами. При цьому, запланована угодою із забудовником дата введення об`єкту будівництва в експлуатацію та передача його під заселення визначена 1-й квартал 2007 року.
Відповідно до умов договорів про участь у фонді фінансування будівництва «Вишгород 3» управитель зобов`язався здійснювати управління коштами особисто і не доручати здійснення управління іншим особам. Управитель протягом існування Фонду несе відповідальність перед довірителями за дотримання процедур управління коштами, що визначені правилами Фонду. Управитель може виступати позивачем в інтересах довірителя в разі невиконання забудовником зобов`язань щодо строків спорудження і якості об`єкта будівництва та передачі у власність довірителю об`єкта інвестування.
21 вересня 2005 року позивачами з ТОВ «Планета Земля ЛТД» укладено договори про участь у фонді фінансового будівництва «Вишгород 3».
В 2005 році між управителем фонду ТОВ «Планета Земля ЛТД» та позивачами було укладені договори уступки майнових прав на об`єкт інвестування, управитель фонду фінансування будівництва передав, а позивачі, як довірителі фонду, прийняли майнові права на об`єкт інвестування.
20 січня 2006 року між Вишгородською міською радою та ЗАТ «Дніпрожилбуд» було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 2,4 га, під розміщення масиву житлових будинків в межах Вишгородської міської ради Київської області за адресою: Київська область, АДРЕСА_17
Позивачі в повному обсязі виконали взяті на себе зобов`язання щодо фінансування будівництва спірних квартир в даному об`єкті будівництва, відповідно до умов договорів, шляхом внесення на розрахунковий рахунок управителя фонду фінансування будівництва, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, квитанціями та свідоцтвами про участь у фонді фінансування будівництва, але будівництво припинилося, об`єкт будівництва не був зданий в експлуатацію та квартири позивачам не були передані.
Позивачі в період з 2012 року по 2014 року звернулися до суду з позовами до Вишгородської міської ради, ПрАТ «Дніпрожилбуд», ТОВ «Смартех Системз», ТОВ «Паливно-енергетична компанія «Укренергозбереження», ТОВ «Планета Земля ЛТД» та ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» про визнання за ними майнових (речових) прав на об`єкти інвестування та рішеннями Вишгородського районного суду Київської області від 07 листопада 2013 року у справі №363/764/13-ц (за позовом ОСОБА_1 ), від 17 липня 2013 року у справі №363/831/13-ц (за позовом ОСОБА_9 ), від 04 березня 2013 року у справі №2-312/13 (за позовом ОСОБА_2 ), від 24 грудня 2012 року у справі №2-1515/12 (за позовом ОСОБА_3 ), від 02 липня 2013 року у справі №2-311/13 (за позовом ОСОБА_4 ), від 15 травня 2014 року у справі №363/797/14-ц (за позовом ОСОБА_5 ), від 13 травня 2014 року у справі №363/798/14-ц (за позовом ОСОБА_20 ), від 21 жовтня 2014 року у справі №363/3530/14-ц (за позовом ОСОБА_7 ) було визнано за позивачами майнові права на проінвестовані ними квартири  АДРЕСА_28  площею 51,54 кв.м; №47площею 52,84 кв.м; №113 площею 41,43 кв.м; №44 площею 41,43 кв.м;  АДРЕСА_29 .
Таким чином об`єктом цивільного права за інвестиційними договорами є закріплені за позивачами майнові права, отримані на конкретно визначену площу, якою позивачі вправі володіти, користуватися та розпоряджатися. Ці майнові права є відмінні від права власності на майно, вони не потребують державної реєстрації і охороняються законом.
Рішенням Вишгородської міської ради Київської області від 27 червня 2012 року №12/26 «Про надання дозволу на передачу в суборенду земельної ділянки» за клопотанням ПрАТ «Дніпрожилбуд» було надано дозвіл на передачу ПрАТ «Дніпрожилбуд» в суборенду ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» терміном до 20 січня 2013 року земельної ділянки, площею 2,4 га на АДРЕСА_17 , яка знаходиться у ПрАТ «Дніпрожилбуд» в оренді згідно договору оренди земельної ділянки від 20 січня 2006 року.
Пунктом 2 цього рішення зобов`язано суборендаря ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» оформити належним чином документи з фізичними особами - інвесторами, визнаними згідно рішень суду власниками майнових прав на об`єкти інвестування, що розташовані на будівельному майданчику № 1 між АДРЕСА_17 .
У п.3 зазначено, що в разі невиконання або невчасного виконання цього пункту рішення та порушення умов суборенди дане рішення втрачає чинність.
Контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища (п.4 рішення №12/26). 
Рішенням Вишгородської міської ради Київської області від 27 грудня 2012 року №19/13 «Про продовження терміну дії договору оренди та надання дозволу на передачу в суборенду земельної ділянки» за клопотанням відповідачів - ПрАТ «Дніпрожилбуд» та ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» було продовжено до 20 січня 2020 року договір оренди земельної ділянки від 20 січня 2006 року, укладений між Вишгородською міською радою та ПрАТ «Дніпрожилбуд» на земельну ділянку площею 2,4 га для будівництва багатоповерхової житлової забудови по АДРЕСА_17 у м. Вишгороді, та надано ПрАТ «Дніпрожилбуд» дозвіл на передачу в суборенду ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» терміном до 20 січня 2020 року даної земельної ділянки з оформленням відповідного договору. 
Пунктом 3 рішення передбачено виконання ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» рішень судів в частині передачі прав власності на квартири в першій черзі забудови фізичним особам, серед яких позивачі не визначені. 
Контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища (п.4 рішення №19/13). 
На підставі зазначеного рішення Вишгородської міської ради Київської області 28 грудня 2012 року між ПрАТ «Дніпрожилбуд» (орендар) та ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» (суборендар) було укладено договір суборенди зазначеної земельної ділянки (кадастровий номер: 3221810100:01:257:0003) строком до 20 січня 2020 року.
28 грудня 2012 року на підставі зазначеного рішення Вишгородської міської ради Київської області між ПрАТ «Дніпрожилбуд» (орендар) та ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» (суборендар) було укладено договір суборенди зазначеної Земельної ділянки (кадастровий номер: 3221810100:01:257:0003) строком до 20 січня 2020 року.
З 2012 року другим замовником будівництва житлового комплексу (житлового мікрорайону (групи житлових будинків) між АДРЕСА_17 у АДРЕСА_17 (далі - Стара будівельна адреса) стало та є на даний час ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1».
11 березня 2016 року ДАБІ України видала ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» дозвіл на виконання будівельних робіт №15160711558 на І чергу будівництва об`єкта «Будівництво житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_17 », 13 вересня 2016 року - на ІІ чергу такого будівництва, та 04 квітня 2017 року - на ІІІ чергу такого будівництва, як на нове будівництво житлового комплексу.
ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» почало залучати інвестиції від інших осіб на будівництво квартир в ІІІ черзі житлового будинку, в якому за кошти позивачів старим замовником будівництва житлового комплексу - ТОВ «Дніпрожилбуд» було побудовано пальове поле, мережі каналізації, водо- та теплопостачання.
Рішенням Виконавчого комітету Вишгородської міської ради №358 від 16 листопада 2017 року присвоєно об`єкту будівництва - «Будівництво житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_17 , І черга будівництва» поштову адресу: АДРЕСА_17 .
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартири АДРЕСА_22 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_20 , було зареєстровано право власності за: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , квартири АДРЕСА_24 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_30 - друга черга будівництва, право власності яких зареєстровано на ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , що підтверджується наданими відповідачем ТОВ «Вишгородміськреконстпрукція-1» договорами купівлі-продажу майнових прав на відповідні квартири, а також відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Рішенням Київського окружного адміністративного судувід 12 липня 2018 року у справі №363/4897/17 визнанопротиправною бездіяльність Вишгородської міської ради щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7 від 09 серпня 2017 року.
Зобов`язано Вишгородську міську раду розглянути на пленарному засіданні сесії подану ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заяву від 09 серпня 2017 року для забезбечення захисту майнових прав інвесторів в строки та в порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ЗК України та прийняти належне рішення, у відповідності до чинного законодавства України.
Рішеннями Вишгородської міської ради від 04 жовтня 2018 року №45/5внесено зміни та доповнення до п.3 рішення Вишгородської міської ради від27 грудня 2012 року №19/13 «Про продовження терміну дії договору оренди та надання дозволу на передачу в суборенду земельної ділянки» та викладено його в наступній редакції: 
Суборендарю ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» на виконання вимог постанови Київського окружного адміністративного судувід 12 липня 2018 року у справі №363/4897/17 спільно з орендарем ПрАТ «Дніпрожилбуд» для забезпечення захисту майнових прав інвесторів оформити належним чином документи стосовно передачі прав власності на квартири в першій черзі забудови з фізичними особами, визнаними згідно рішень суду власниками майнових прав на об'єкт інвестування, що розташований на будівельному майданчику по АДРЕСА_17 , а саме зі: ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
В разі невиконання або невчасного виконання цього пункту рішення та порушення умов суборенди дане рішення втрачає чинність.
Рішенням Вишгородської міської ради Київської області 12 березня 2020 року №61/42 «Про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» вирішено ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» з метою захисту майнових прав громадян на виконання вимог постанови Київськогоокружногоадміністративногосуду від 12 липня 2018 року у справі №363/4897/17 та рішень Вишгородського районного суду Київської області від 07 листопада 2013 року у справі №363/764/13-ц (за позовом ОСОБА_1 ), від 17 липня 2013 року у справі №363/831/13-ц (за позовом ОСОБА_9 ), від 04 березня 2013 року у справі №2-312/13 (за позовом ОСОБА_2 ), від 24 грудня 2012 року у справі №2-1515/12 (за позовом ОСОБА_3 ), від 02 липня 2013 року у справі №2-311/13 (за позовом ОСОБА_4 ), від 15 травня 2014 року у справі №363/797/14-ц (за позовом ОСОБА_5 ), від 13 травня 2014 року у справі №363/798/14-ц (за позовом ОСОБА_20 ), від 21 жовтня 2014 року у справі №363/3530/14-ц (за позовом ОСОБА_7 ) в частині передачі права власності на квартири шляхом укладення між сторонами договорів відповідності до вищевказаних рішень судів.
Перевіряючи доводи сторони позивачів про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що  ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» та ТОВ «Дніпрожилбуд» не є учасниками договірних зобов`язань, не пов`язані жодними іншими договорами із позивачами, не є правонаступниками прав та обов`язків ТОВ «Планета Земля ЛТД» та ТОВ «Смартех Системз», оскільки будь-яких договірних відносин між вказаними юридичними особами не існує, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що інвестування та фінансування будівництва об`єктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов`язань за якими здійснюється шляхом передачі об`єкта (частини об'єкта) житлового будівництва. Інші способи фінансування будівництва таких об`єктів визначаються виключно законами.
Частиною 1 статті 20 вказаного Закону передбачено, що при недодержанні договірних зобов'язань суб'єкти інвестиційної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, передбачену законодавством України і укладеними договорами.
Спеціальним законом, який встановлює загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла та особливості управління цими коштами, а також правові засади та особливості випуску, розміщення та обліку сертифікатів фондів операцій з нерухомістю є Закон України від 19 червня 2003 року № 978-IV «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (далі - Закон №978-IV).
За змістом положень статей 5, 6, 7, 9 Закону №978-IV з метою отримання довірителями у власність житла фінансова установа як управитель створює ФФБ, управління яким здійснює відповідно до затверджених Правил фонду та договору управління майном.
Відповідно до статті 9 Закону № 978-IV управитель укладає із забудовником договір, за яким забудовник зобов`язується збудувати один або декілька об`єктів будівництва, забезпечити прийняття їх в експлуатацію в установленому законодавством порядку та передати об`єкти інвестування установникам цього фонду у строки та на умовах, визначених цим Законом, правилами фонду та договором управління майном, а управитель зобов`язується здійснювати фінансування будівництва цих об`єктів будівництва на умовах договору.
Забудовник зобов`язаний виконати свої зобов`язання за договором щодо організації спорудження об`єктів будівництва та своєчасного введення їх в експлуатацію незалежно від обсягу замовлення на будівництво, підтвердженого управителем.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону № 978-IV для ФФБ виду А поточну ціну вимірної одиниці об`єкта будівництва, споживчі властивості об`єктів інвестування, коефіцієнти поверху та комфортності визначає забудовник, при цьому він приймає на себе ризик щодо недостатності залучених коштів на спорудження об`єкта будівництва та зобов`язаний своєчасно ввести його в експлуатацію незалежно від обсягу фінансування.
Згідно з частиною другою статті 12 цього Закону правила ФФБ визначають вид ФФБ, процедуру створення ФФБ, порядок організації взаємовідносин забудовника, управителя та довірителів, порядок встановлення управління майном, умови, особливості та обмеження здійснення управління майном, напрями та порядок використання залучених коштів, порядок участі у фонді та відмови від участі в ньому, типи вимірних одиниць об`єктів інвестування, порядок та умови закріплення об`єкта інвестування за довірителем, розмір винагороди управителя, відповідальність управителя і забудовника за невиконання взятих на себе зобов`язань, порядок отримання довірителем страхового відшкодування у разі несвоєчасного введення об`єкта будівництва в експлуатацію, невиконання робіт, передбачених договором між управителем і забудовником та договором між управителем і установником фонду, або неналежного виконання таких робіт та інші умови функціонування ФФБ.
Управитель ФФБ при здійсненні управління ФФБ несе відповідальність за дотримання обмежень довірчої власності управителя, визначених Правилами ФФБ і визнаних довірителями ФФБ; несе зобов`язання перед довірителями ФФБ у межах договору про участь у ФФБ (абзаци перший-третій частини другої статті 13 Закону №978-IV).
Згідно з частиною першою статті 18 Закону №978-IV управитель здійснює контроль за дотриманням забудовником виконання умов та зобов`язань за договором з метою своєчасного запобігання виникненню ризикових ситуацій у процесі будівництва внаслідок дій забудовника, що можуть призвести, зокрема до збільшення строків будівництва більше ніж на 90 днів.
Відповідно до частини четвертої статті 18 Закону№978-IV у разі порушення забудовником строків спорудження об`єкта будівництва або у разі неналежного виконання управителем своїх обов`язків, передбачених частиною першою цієї статті, довіритель має право вимагати від управителя дострокового розірвання договору та виплати йому коштів. Управитель зобов'язаний виплатити довірителю кошти у сумі, що визначається відповідно до статті 20 цього Закону при відмові довірителя від участі у ФФБ і не може бути меншою за суму, внесену довірителем до ФФБ. Довіритель не сплачує управителю винагороду за виплату йому коштів у разі, якщо довіритель відмовляється від участі у фонді з підстав, визначених цією частиною.
При цьому управитель ФФБ при здійсненні управління ФФБ несе зобов`язання перед довірителями ФФБ у межах договору про участь у ФФБ; за письмовою заявою довірителя виступає в інтересах довірителів позивачем у разі невиконання забудовником своїх зобов`язань щодо строків спорудження і якості об`єктів будівництва та передачі довірителям у власність об`єктів інвестування.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно договорів про участь у фонді фінансування будівництва «Вишгород 3», які були підписані всіма позивачами, останні як довірителі передали управителю фонду фінансування будівництва - ТОВ «Планета Земля ЛТД» у довірче користування кошти для фінансування угоди із забудовником та подальшого отримання у власність об`єкту інвестування, що після завершення будівництва стає окремим майном - квартирою. Управитель зобов`язався здійснювати контроль за цільовим використанням забудовником коштів, спрямованих на будівництво об`єкту інвестування, а також на виконання забудовником інших зобов`язань за угодою про будівництво.
Відповідно до витягу з угоди про будівництво об`єкту, управитель фонду фінансування будівництва ТОВ «Планета Земля ЛТД» та будівельна компанія «Смартех Системз» як забудовник взяла на себе обов`язок своїми силами і засобами, а також з залученням організацій - підрядників, збудувати і здати фонду об`єкт відповідно до проектно-кошторисної документації і в обумовлений угодою строк.
З огляду на вищезазначене ТОВ «Планета Земля ЛТД» як управитель фонду (виду А) фінансування будівництва та ТОВ «Смартех Системз» як забудовник взяли на себе ряд зобов`язань перед позивачами, ТОВ «Смартех Системз» виступав забудовником і генпідрядником-інвестором щодо будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку, що розташований за адресою: м. Вишгород, АДРЕСА_17 та АДРЕСА_17, будівельний майданчик № НОМЕР_1 , будівельна адреса майданчику - АДРЕСА_18 . 
З матеріалів справи встановлено, що як ТОВ «Планета Земля ЛТД», так і ТОВ «Смартех Системз» не виконали належним чином зобов`язання перед позивачами.
При цьому, позивачами не були заявлені вимоги до ТОВ «Планета Земля ЛТД» та до ТОВ «Смартех Системз», які не виконали зобов`язання на підставі укладених договорів, позивачі не зверталися до суду з позовом до управителя про розірвання договорів про участь у фонді фінансування будівництва «Вишгород 3» та стягнення сплачених ними коштів на виконання вказаних договорів.
Представники позивачів вказували на те, що ТОВ «Смартех Системз» є генпідрядником-інвестором про що зазначено в угоді №3-1 на будівництво об`єкту, а забудовником (замовником) будівництва з 2004 року по 2012 рік був ТОВ «Дніпрожилбуд» підставі угоди на будівництво №23 від 28 липня 2004 року, який у 2012 році переуступив такі права замовника - забудовника ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» на підставі рішення №19/13 від 27 грудня 2012 року Вишгородської міської ради.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03 грудня 2009 року у справі №47/475 позов ЗАТ «Дніпрожилбуд» до ТОВ «Смартех Системз» про розірвання договору задоволено. Договір підряду від 01 вересня 2005 року №28, укладений між ЗАТ «Дніпрожилбуд» та ТОВ «Смартех Системз» розірвано.
З матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2005 року між ПрАТ «Дніпрожилбуд» та ТОВ «Смартех Системз» було укладено договір підряду №28 щодо будівництва багатоповерхового житлового будинку розташованого на будівельному майданчику АДРЕСА_17.
Судовим рішенням у справі №47/475 встановлено, що на виконання умов договору №28 та додаткових угод до нього, ЗАТ «Дніпрожилбуд» підготував будівельний майданчик, розробив проектну документацію, отримав висновок державної експертизи про що відповідач (ТОВ «Смартех Системз») був повідомлений листами від 06 жовтня 2009 року №658 та від 15 жовтня 2009 року №354, направлення яких відповідачу підтверджується фіскальними чеками «Укрпошти» від 15 жовтня 2008 року №3324, від 15 жовтня 2009 року та описами вкладення у цінні листи, але відповідачем (ТОВ «Смартех Системз») жодних зобов`язань, обумовлених договором від 01 вересня 2005 року №28 та додатковими угодами до нього від 01 вересня 2005 року та 10 лютого 2006 року виконано не було, доказів протилежного суду не надано. Тому суд дійшов висновку, що вимога позивача ЗАТ «Дніпрожилбуд» про розірвання договору №28 від 01 вересня 2005 року є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами.
Позивачі, заявляючи вимоги про солідарне стягнення з Вишгородської міської ради, ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» та ТОВ «Дніпрожилбуд» збитків, завданих суб`єктам інвестиційної діяльності (інвесторам) та заподіяні порушенням прав інвестора, посилалися на те, що:
Вишгородська міська рада (власник земельної ділянки) не здійснила покладений на неї контроль за виконанням своїх рішень №12/26 від 27 червня 2012 року, №19/13 від 27 грудня 2012 року, №45/5 від 04 жовтня 2018 року, №61/42 від 12 березня 2020 року, які вона прийняла для забезпечення гарантій прав позивачів - інвесторів на виконання вимог рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року по справі №363/4897/17 та судових рішень Вишгородського районного суду з метою захисту майнових прав позивачів та передачі останнім у власність квартир;
ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» (суборендар земельної ділянки з 2012 року по 2020 рік) наділений функціями замовника-забудовника з 2012 року та орендар земельної ділянки з 2020 року не виконав рішення №12/26 від 27 червня 2012 року, №19/13 від 27 грудня 2012 року, №45/5 від 04 жовтня 2018 року, №61/42 від 12 березня 2020 року Вишгородської міської ради, рішення Вишгородського районного суду та в їх порушення уклав з відповідачами 4,5,6,7,8,9,10,11,12,13 договори купівлі-продажу майнових прав на квартири; не передав у власність позивачів квартири після введення будинку в експлуатацію у 2017 році (І черга будівництва) та у 2018 році (II черга будівництва); не вжив всіх заходів направлених на оформлення права власності позивачів на квартири;
ТОВ «Дніпрожилбуд» (замовник-інвестор з функціями Генпідрядника з 2004 року та орендар земельної ділянки з 2005 року по 2020 рік) не виконав рішення №61/42 від 12 березня 2020 року.
Позивачами на підтвердження позовних вимог про відшкодування збитків був наданий Звіт з визначення розміру збитків, завданих суб`єктам інвестиційної діяльності (інвесторам) та заподіяних порушенням прав інвесторів, складений ПП «Олімп-Консалтинг», за яким станом на 21 листопада 2016 року розмір збитків, завданих суб`єктам інвестиційної діяльності (інвесторам) та заподіяних порушенням прав інвестора, кожний з яких мав отримати окрему квартиру в житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_17 та АДРЕСА_17 , в т.ч. майнове право на незавершений будівництвом об`єкт нерухомості, яким є окрема кватира /реальні збитки/, а також величина упущеної вигоди, а саме - доходів (розрахунок розміру його передбаченого доходу або прибутку) з дати введення його в експлуатацію - 31 березня 2007 року, які особи могли б реально отримати до дати оцінки 21 листопада 2016 року за звичайних обставин, якби їх право не було порушене, складає:
ОСОБА_1 : 1126916,79 грн., в т.ч.: майнове право на незавершений будівництвом об`єкт нерухомості (об`єкт інвестування) - однокімнатну квартиру АДРЕСА_31 (реальні збитки), - 638132,19 грн., величина упущеної вигоди, а саме доходів (розрахунок розміру його передбаченого доходу або прибутку) з дати - 01 липня 2007 року по 21 листопада 2016 року, які особа могла б реально одержати до дати оцінки за звичайних обставин, якби її право не було порушене - 488784,60 грн.;
ОСОБА_9 : 1795989,36 грн., в т.ч.: майнове право на незавершений будівництвом об`єкт нерухомості (об`єкт інвестування) - двокімнатну квартиру АДРЕСА_32 (реальні збитки) - 1 176 623,41 грн., величина упущеної вигоди, а саме доходів (розрахунок розміру його передбаченого доходу або прибутку) з дати - 01 липня 2007 року по 21 листопада 2016 року, які особа могла б реально одержати до дати оцінки за звичайних обставин, якби її право не було порушене - 619365,95 грн.;
ОСОБА_2 : 1269675,28 грн., в т.ч.: майнове право на незавершений будівництвом об`єкт нерухомості (об`єкт інвестування) - однокімнатну квартиру АДРЕСА_33 (реальні збитки) - 780890,68 грн. величина упущеної вигоди, а саме доходів (розрахунок розміру його передбаченого доходу або прибутку) з дати - 01 липня 2007 року по 21 листопада 2016 року, які особа могла б реально одержати до дати оцінки за звичайних обставин, якби її право не було порушене - 488784,60 грн.;
ОСОБА_3 : 1242401,70 грн., в т.ч.: майнове право на незавершений будівництвом об`єкт нерухомості (об`єкт інвестування) - однокімнатну квартиру АДРЕСА_34 (реальні збитки) - 753617,10 грн., величина упущеної вигоди, а саме доходів (розрахунок розміру його передбаченого доходу або прибутку) з дати - 01 липня 2007 року, які особа могла б реально одержати до дати оцінки за звичайних обставин, якби її право не було порушене - 488784,60 грн.;
ОСОБА_4 : 1271627,46 грн. в т.ч.: майнове право на незавершений будівництвом об`єкт нерухомості (об`єкт інвестування) - однокімнатну квартиру АДРЕСА_35 (реальні збитки) - 782 842,86 грн., величина упущеної вигоди, а саме доходів (розрахунок розміру його передбаченого доходу або прибутку) з дати - 01 липня 2007 року по 21 листопада 2016 року, які особа могла б реально одержати до дати оцінки за звичайних обставин, якби її право не було порушене - 488784,60 грн.;
ОСОБА_25 : 1144524,85 грн., в т.ч.: майнове право на незавершений будівництвом об`єкт нерухомості (об`єкт інвестування) - однокімнатну квартиру АДРЕСА_36 (реальні збитки) - 655 740,25 грн., величина упущеної вигоди, а саме доходів (розрахунок розміру його передбаченого доходу або прибутку) з дати - 01 липня 2007 року по 21 листопада 2016 року, які особа могла б реально одержати до дати оцінки за звичайних обставин, якби її право не було порушене - 488784,60 грн.;
ОСОБА_5 : 1117891,12 грн., в т.ч.: майнове право на незавершений будівництвом об`єкт нерухомості (об`єкт інвестування) - однокімнатну квартиру АДРЕСА_37 (реальні збитки) - 629106,52 грн., величина упущеної вигоди, а саме доходів (розрахунок розміру його передбаченого доходу або прибутку) з дати - 01 липня 2007 року по 21 листопада 2016 року, які особа могла б реально одержати до дати оцінки за звичайних обставин, якби її право не було порушене - 488784,60 грн.;
ОСОБА_6 : 1144524,81 грн., в т.ч.: майнове право на незавершений будівництвом об`єкт нерухомості (об`єкт інвестування) - однокімнатну квартиру АДРЕСА_38 (реальні збитки) - 655740,21 грн., величина упущеної вигоди, а саме доходів (розрахунок розміру його передбаченого доходу або прибутку) з дати - 01 липня 2007 року по 21 листопада 2016 року, які особа могла б реально одержати до дати оцінки за звичайних обставин, якби її право не було порушене - 488784,60 грн.;
ОСОБА_7 : 1112533,76 грн., в т.ч.: майнове право на незавершений будівництвом об`єкт нерухомості (об`єкт інвестування) - однокімнатну квартиру АДРЕСА_39 (реальні збитки) - 623749,16 грн., величина упущеної вигоди, а саме доходів (розрахунок розміру його передбаченого доходу або прибутку) з дати - 01 липня 2007 року по 21 листопада 2016 року, які особа могла б реально одержати до дати оцінки за звичайних обставин, якби її право не було порушене, - 488784,60 грн. 
У вказаному Звіті зазначено, що оцінювачем було розраховано збитки з урахуванням ринкових цін, що мали місце, шляхом приведення вартості фактичних витрат замовників, кожним окремо, що були здійснені, відповідно до умов договорів, до їх вартості станом на дату оцінки:
застосуванням індексу інфляції з моменту здійснення платежу за договорами, кожним окремо до дати оцінки - 21 листопада 2016 року; 
застосування порівняльного підходу для визначення розміру реальних збитків є коректним та можливим. Отримана порівняльним підходом вартість буде відображати втрати, які особи зробили або мусять зробити для відновлення свого порушеного права. Фактично станом на 21 листопада 2016 року замовники, кожний окремо, не отримали у володіння зазначених відповідно до укладених договорів проінвестованих об`єктів нерухомості з 31 березня 2007 року - окремих квартир в житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_17 , на які витратили кошти для їх придбання;
застосування дохідного підходу для визначення розміру упущеної вигоди є коректним та можливим, оскільки найбільш коректно відображає неодержаний прибуток (втрачену вигоду), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною. 
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно з ч.1 ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Пунктами 34, 37, 42 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, прийняття рішень про організацію територій, затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.
Із наведених положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не вбачається, що в силу своїх повноважень міська рада може зобов`язувати окремих юридичних осіб вступати в договірні відносини з іншими особами.
Статтею ст.22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 
Збитками є, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки)зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Визначаючи розмір збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідно враховувати функцію, яку повинно виконувати відповідне відшкодування. Такою функцією передусім є компенсаційна функція, яка виходить з неприпустимості збагачення потерпілої сторони зобов`язання (кредитора) та визначає своїм завданням компенсацію кредитору дійсних негативних наслідків порушення його прав. Іншими словами відновлення майнового стану кредитора за рахунок боржника має здійснюватися із розрахунку еквівалентності, співмірності між собою відшкодування та збитків.
Відтак, при визначенні розміру збитків у вигляді упущеної вигоди слід керуватися такими критеріями її розрахунку (обчислення) як: 1) звичайні обставини (умови цивільного/господарського обороту); 2) розумні витрати; 3) компенсаційність відшкодування збитків.
Тому справедливе відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди за наявності доведеності протиправної поведінки заподіювача збитків та причинного зв`язку між збитками та протиправною поведінкою є одним із ефективних засобів захисту порушених прав кредитора, адже сама лише констатація у судовому рішення порушення прав кредитора (позивача) не завжди може бути достатньою для того, щоб захист міг вважатися ефективним.
Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлю наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.
Сторона позивачів посилалася на те, що Вишгородська міська рада (власник земельної ділянки) не здійснила покладений на неї контроль за виконанням своїх рішень №12/26 від 27 червня 2012 року, №19/13 від 27 грудня 2012 року, №45/5 від 04 жовтня 2018 року, №61/42 від 12 березня 2020 року, які вона прийняла для забезпечення гарантій прав позивачів-інвесторів на виконання вимог рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року по справі №363/4897/17 та судових рішень Вишгородського районного суду.
У жовтні 2021 рокупозивачі звернулися до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1», треті особи: ВишгородськаміськарадаКиївської області, ТОВ «Планета Земля ЛТД», ТОВ «Смарт-Системз» про примусове виконання обов`язку в натурі (справа №363/4403/21).
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 14грудня 2023 року у справі №363/4403/21, яке залишено без змін постановоюКиївського апеляційного суду від 06 червня 2024 року у задоволенні позову  ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ТОВ«Вишгородміськреконструкція-1», треті особи: Вишгородська міська рада, ТОВ«Планета Земля ЛТД»,ТОВ «Смартех Системз»про примусове виконання обов`язку в натурі у частині виконання рішення Вишгородської міської радивідмовлено.
Судами при розгляді справи №363/4403/21 встановлено, що обґрунтовуючи свої вимоги позивачі зазначали, що рішеннями Вишгородської міської ради від 27червня 2012 року №12/26, від 04 жовтня 2018 року №45/5, від 12 березня 2020 року №61/42 зобов`язано відповідача ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» оформити належним чином документи з позивачами, які згідно з рішеннями суду визнані власниками майнових прав на об`єкти інвестування, що розташовані на будівельному майданчику АДРЕСА_17
Суди у справі №363/4403/21дійшли висновку, що Вишгородська міська рада, зобов`язуючи відповідача ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» оформити належним чином документи з позивачами, які згідно з рішеннями суду визнані власниками майнових прав на об`єкти інвестування, діяла не в межах своїх повноважень.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З матеріалів справи вбачається, що Вишгородськоюміськоюрадою не було прийнято актів, які б порушили права інвесторів та учасників інвестиційної діяльності із спричиненням збитків, що згідно вимог Закону України «Про інвестиційну діяльність» підлягають відшкодуванню.
Оскільки судами не встановлено порушення Вишгородськоюміськоюрадою положень Закону України «Про інвестиційну діяльність» та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а відтак і відсутні підстави для покладення на останню обов'язку відшкодування збитків.
Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачі просять стягнути з Вишгородської міської ради та ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» збитки за період з липня 2007 року по 21 листопада 2016 року у зв'язку з невиконанням рішень, у тому числі №45/5 від 04 жовтня 2018 року, №61/42 від 12 березня 2020 року. Тобто, які були ухвалені після періоду, за який позивачі просять стягнути збитки.
Як зазначила в судовому засіданні апеляційного суду представник позивачів, останні не просять стягнути вартість майнових прав, а заявляли вимогу про відшкодування збитків.
З огляду на зазначене, посилання сторони позивачів, як на підставу для відшкодування збитків за період з липня 2007 року по 21 листопада 2016 року на те, що ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» (суборендар земельної ділянки з 2012 року по 2020 рік) наділений функціями замовника-забудовника з 2012 року та орендар земельної ділянки з 2020 року не виконав рішення №12/26 від 27 червня 2012 року, №19/13 від 27 грудня 2012 року, №45/5 від 04 жовтня 2018 року, №61/42 від 12 березня 2020 року Вишгородської міської ради є необгрунтованими.
Також позивачами не доведено наявності правових підстав для стягнення з ТОВ «Дніпрожилбуд», як замовника-інвестора з функціями Генпідрядника з 2004 року та орендаря земельної ділянки з 2005 року по 2020 рік заявлених збитків.
Слід зазначити, що наявність теоретичного обгрунтування можливості отримання доходу ще не є достатньою підставою для його стягнення, оскільки у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані за звичайних обставин (мають реальний, передбачуваний та очікуваний характер).
Оскільки судом не встановлено неправомірність дій відповідачів: Вишгородської міської ради, ТОВ «Дніпрожилбуд», ТОВ«Вишгородміськреконструкція-1» щодо порушення прав позивачів як інвесторів, між позивачами та відповідачами відсутні договірні правовідносини, а відтак підстави для стягнення збитків відповідно до ст.22 ЦК України відсутні.

Щодо вимог про визнання права власності та витребування майна колегія суддів виходить з наступного.
Рішеннями Вишгородського районного суду Київської області від 07 листопада 2013 року у справі №363/764/13-ц (за позовом ОСОБА_1 ), від 17 липня 2013 року у справі №363/831/13-ц (за позовом ОСОБА_9 ), від 04 березня 2013 року у справі №2-312/13 (за позовом ОСОБА_2 ), від 24 грудня 2012 року у справі №2-1515/12 (за позовом ОСОБА_3 ), від 02 липня 2013 року у справі №2-311/13 (за позовом ОСОБА_4 ), від 15 травня 2014 року у справі №363/797/14-ц (за позовом ОСОБА_5 ), від 13 травня 2014 року у справі №363/798/14-ц (за позовом ОСОБА_20 ), від 21 жовтня 2014 року у справі №363/3530/14-ц (за позовом ОСОБА_7 ) було визнано за позивачами майнові права на проінвестовані ними квартири АДРЕСА_40 площею 52,84 кв.м; №113 площею 41,43 кв.м; №44 площею 41,43 кв.м; АДРЕСА_29 .
З матеріалів справи вбачається, що з грудня 2012 року ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» стала суборендарем та замовником будівництва. 
11 березня 2016 року ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1»отримало від ДАБІ спеціальний дозвіл на виконання будівельних робіт №15160711558 на І чергу будівництва об'єкту «Будівництво житлового комплексу», 13 вересня 2016 року - на ІІ чергу будівництва, 04 квітня 2017 року - на ІІІ чергу такого будівництва, як на нове будівництво житлового будинку.
Як вбачається з матеріалів справи, після розроблення ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» нової проектно-кошторисної документації, будівництво здійснювалося за іншими технічними рішеннями, відповідно до оновлених державних будівельних норм, інженерних розрахунків та сучасних будівельних технологій. 
При цьому, конфігурація раніше влаштованого пальового поля суттєво виходила за межі монолітного фундаменту відповідної черги забудови та не відповідала фактичним параметрам об`єкта, який у подальшому реалізовувався за новою проектно-кошторисною документацією.
Відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.
Згідно зстатей 386, 387 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України).
Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 17 лютого 2016 року у справі №6-2407цс15).
Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Як вбачається з матеріалів справи відповідачі набули право власності на спірні квартири у будинку АДРЕСА_17 на підставі:
ОСОБА_11 на квартиру АДРЕСА_22 , загальною площею 41,2 кв.м на підставі: довідки про повну оплату майнових прав від 21 грудня 2017 року, видавник ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1»; витягу з переліку покупців від 21 грудня 2017 року, видавник ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1»; акту приймання-передачі майнових прав від 02 січня 2018 року; рішення про присвоєння поштової адреси від 16 листопада 2017 року; договору купівлі-продажу майнових прав від 24 січня 2017 року;
ОСОБА_22 на квартиру АДРЕСА_21 загальною площею 41,3 кв.м на підставі: договору купівлі-продажу майнових прав від 26 липня 2017 року; договору про відступлення прав та обовязків за договором купівлі-продажу майнових прав від 26 липня 2017 року; довідки про повну оплату майнових прав від 04 січня 2018 року, видавник ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1»; акту приймання-передачі майнових прав від 04 січня 2018 року; витягу з переліку покупців від 04 січня 2018 року, видавник ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1»; рішення про присвоєння поштової адреси від 16 листопада 2017 року; 
ОСОБА_13 на квартиру АДРЕСА_25 загальною площею 59,2 кв.м на підставі: договору купівлі-продажу від 09 вересня 2016 року; акту приймання-передачі майнових прав від 02 січня 2018 року; витягу з переліку покупців від 21 грудня 2017 року, видавник ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1»; довідки про повну оплату майнових прав від 21 грудня 2017 року, видавник ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1»;
ОСОБА_14 на квартиру АДРЕСА_23 загальною площею 43,1 кв.м на підставі: договору купівлі-продажу майнових прав від 04 липня 2017 року; акту приймання-передачі майнових прав від 28 грудня 2017 року року; довідки про повну оплату майнових прав від 21 грудня 2017 року, видавник ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1»; витягу з переліку покупців від 21 грудня 2017 року, видавник ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1»; рішення про присвоєння поштової адреси від 16 листопада 2017 року; 
ОСОБА_15 на квартиру АДРЕСА_20 загальною площею 74,2 кв.м на підставі: дублікату договору купівлі-продажу майнових прав від 02 вересня 2016 року; рішення про присвоєння поштової адреси від 16 листопада 2017 року; технічного паспорту від 21 листопада 2017 року; акту приймання-передачі майнових прав від 04 січня 2018 року; довідки про повну оплату майнових прав від 22 грудня 2017 року, видавник ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1»; витягу з переліку покупців від 22 грудня 2017 року, видавник ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1»; 
ОСОБА_16 на квартиру АДРЕСА_24 (1/2 частина) загальною площею 58,7 кв.м на підставі: витягу з переліку покупців від 26 грудня 2018 року, видавник ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1»; довідки про повну оплату майнових прав від 26 грудня 2018 року, видавник ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1»; акту приймання-передачі майнових прав від 26 грудня 2018 року; договору купівлі-продажу майнових прав від 03 квітня 2017 року; технічного паспорту від 04 грудня 2018 року; рішення про присвоєння поштової адреси від 29 листопада 2018 року; 
ОСОБА_17 на квартиру АДРЕСА_24 (1/2 частина) загальною площею 58,7 кв.м на підставі: витягу з переліку покупців від 26 грудня 2018 року, видавник ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1»; довідки про повну оплату майнових прав від 26 грудня 2018 року, видавник ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1»; акту приймання-передачі майнових прав від 26 грудня 2018 року; договору купівлі-продажу майнових прав від 03 квітня 2017 року; технічного паспорту від 04 грудня 2018 року; рішення про присвоєння поштової адреси від 29 листопада 2018 року; 
ОСОБА_23 на квартиру АДРЕСА_19 загальною площею 37,6 кв.м на підставі: витягу з переліку покупців від 26 грудня 2018 року, видавник ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1»; акту приймання-передачі майнових прав від 28 грудня 2018 року; довідки про повну оплату майнових прав від 26 грудня 2018 року, видавник ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1»; технічного паспорту від 04 грудня 2018 року; договору купівлі-продажу майнових прав від 03 січня 2017 року; рішення про присвоєння поштової адреси від 29 листопада 2018 року; 
ОСОБА_24 на квартиру АДРЕСА_26 загальною площею 38,1 кв.м на підставі: договору купівлі-продажу від 07 квітня 2017 року; додаток до договору купівлі-продажу від 07 квітня 2017 року; витяг з рішення про присвоєння поштової адреси від 29 листопада 2018 року. 
З матеріалів справи вбачається, що за відповідачами зареєстровано право власності на квартири з відповідними площами.
Позивачі просять визнати за: ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , у обсязі загальної площі такої квартири - 41,43 кв.м; ОСОБА_9 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , у обсязі загальної площі такої квартири - 78,21 кв.м; ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_3 , у обсязі загальної площі такої квартири - 52,84 кв.м; ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_4 , у обсязі загальної площі такої квартири - 51,64 кв.м; ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_5 , у обсязі загальної площі такої квартири - 52,84 кв.м; ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_6 , у обсязі загальної площі такої квартири - 41,43 кв.м; ОСОБА_6 право власності па квартиру АДРЕСА_7 , у обсязі загальної площі такої квартири - 41,43 кв.м; ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_8 , у обсязі загальної площі такої квартири - 41,43 кв.м.
Разом з тим, квартири з площами на які позивачі просять визнати право власності у даному будинку відсутні, що свідчить про здійснення відповідачем ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» нового будівництва.
З викладеного вбачається, що нове будівництво здійснювалося за рахунок інших інвесторів, в тому числі відповідачів, які сплатили забудовнику кошти за квартири та відповідно отримали вищезазначені квартири, отже є добросовісними набувачами, а відтак відсутні підстави для витребування у відповідачів на користь позивачів у порядку ст.ст.387, 388 ЦК України спірного нерухомого майна.
Суд першої інстанції встановивши, що ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» та ПрАТ «Дніпрожилбуд» не є учасниками наведених вище договірних зобов`язань, не пов`язані жодними іншими договорами із позивачами, не є правонаступниками прав та обов`язків ТОВ «Планета Земля ЛТД» та ТОВ «Смартех Системз», оскільки будь-яких договірних відносин між вказаними юридичними особами не існує та що ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» було розроблено нову проектно кошторисну документацію та у 2016 році розпочато нове будівництво будинку, на яке залучалися кошти інших (нових) інвесторів дійшов вірного висновку, що відсутні правові підстави для визнання права власності на квартири за позивачами та відповідно витребування спірних квартир у  ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .
Доводи апеляційної скарги представникапозивача ОСОБА_9 -  ОСОБА_21 про те, що у резолютивній частині рішення зазначені неналежні треті особи, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не впливають на правильність висновків суду першої інстанції при ухваленні рішення.
При цьому, на момент виникнення спірних правовідносин, звернення позивачів до суду з даним позовом та у процесі розгляду справи судом першої інстанції існувати: відділ Держгеокадастру у Вишгородському районні Головне управління Держгеокадастру у Київської області та Державна архітектурно-будівельна інспекція України. 
Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Оскільки суд апеляційної інстанції не погоджується з мотивами суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, отже судове рішення підлягає зміні з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч.1, 2, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі №530/1731/16-ц зроблено висновок, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Аналогічної позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2019 року у справі №242/4741/16-ц.
Представник позивачів  ОСОБА_21 подала заяву, в якій просила стягнути з:
відповідачів на користь позивачів витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції;
відповідачів на користь позивача ОСОБА_9 витрати на правову допомогу у розмірі 32000 грн.;
відповідачів на користь позивачів  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_9 ,  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,   ОСОБА_7  витрати на правову допомогу у розмірі по 5000 грн. на кожного.
Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині мотивування, а відтак витрати, які понесені позивача не підлягають відшкодуванню з відповідачів.
Представник відповідача ОСОБА_13 - ОСОБА_26 у пояснення по справі просила стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 витрати на правову допомогу понесені у Верховному Суді та Київському апеляційному суді у розмірі 124500 грн.
Представник позивачів  ОСОБА_21 подала до суду апеляційної інстанції заяву, в якій просила відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_13 про стягнення судових витрат, посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником відповідача ОСОБА_13 надано копії: договору №31-01/25 про надання правничої допомоги від 21 січня 2025 року; акту про надані послуги від 06 лютого 2025 року на суму 75000 грн.; акту про надані послуги від 09 лютого 2026 року на суму 37500 грн.; акту про надані послуги від 09 березня 2026 року на суму 12000 грн.
Колегія суддів приходить до висновку, що зазначений представником відповідача ОСОБА_13 розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 124500 грн. є завищеним, неспівмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Гонорар успіху як сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат. За наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§70-72) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 (провадження №12-171гс19)).
У пунктах 179, 180 постанови від 05 червня 2024 року у справі №910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України (схожі положення містяться у статті 141 ЦПК України), може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
Стягненню з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 витрати на правову допомогу понесені в суді касаційної інстанції не підлягають задоволенню, оскільки Верховний Судкасаційну скаргу представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - ОСОБА_10 задовольнив частково. Постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Таким чином, беручи до уваги заперечення сторони позивачів щодо неспівмірності витрат на правову допомогу, складність справи, обсяг та час необхідний для виконання адвокатом, який надавав професійну правничу допомогу ОСОБА_13 , колегія суддів дійшла висновку про доведеність понесених останнім в суді апеляційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн., які відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з  ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 витрати на правову допомогу понесені в Київському апеляційному суді у розмірі 10000 грн.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_9 -ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Стягнути з  ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_41 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь  ОСОБА_13 , адреса: АДРЕСА_42 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий:

Судді: