Справа №583/602/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Савєльєва А. І.	
Номер провадження 33/816/1169/26 	Суддя-доповідач Басова В. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

08 травня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Басова В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Суми апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Піун Світлани Петрівни на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп.
встановила:
Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що 01.02.2026 о 15.00 год. в м. Охтирка по провулку Кириківському, 1, він керував транспортним засобом Opel omega, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 чи проведення такого огляду медичному закладі відмовився під відеозапис, від керування транспортним засобом відсторонений , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
Не погодившись з таким рішенням, захисник Піун С. П., в інтересах ОСОБА_1 , звернулась з апеляційною скаргою та просила скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення у діях її підзахисного.
В обґрунтовування апеляційних вимог посилається на те, що дана постанова суду є незаконною та необґрунтованою з огляду на істотні порушення норм матеріального і процесуального права.
Зазначає, що зупинка транспортного засобу була безпідставною. Посилання суду на блокпост є формальним, оскільки сам факт його наявності не звільняє поліцейських від обов`язку дотримуватися вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Жодної законної підстави для зупинки водію не повідомлено. Відтак усі подальші дії (вимога пройти огляд, складання протоколу) є незаконними, а здобуті докази - недопустимими відповідно до доктрини «плодів отруєного дерева» та практики ЄСПЛ.
Матеріали справи містять істотні суперечності. Суд першої інстанції безпідставно відхилив доводи захисту щодо грубих недоліків протоколу серії ЕПР1 №580705, ігноруючи вимоги ст. 256 КУпАП. Докази, надані самими ж працівниками поліції (зокрема, інформація про реєстрацію в ЄО № 1683 від 01.02.2026, що є відображенням логів системи «102»), прямо спростовують дані, внесені до протоколу. Наявна критична розбіжність у часі: згідно з протоколом, правопорушення зафіксовано о 15:00, тоді як повідомлення в системі «102» зареєстровано о 16:00 як факт зупинки автомобіля. Матеріали справи містять різні дані щодо ідентифікації транспортного засобу: у постанові суду та самому протоколі фігурує номерний знак «AI8440TA», а в офіційній інформації з ЄО зазначено зовсім інший автомобіль - «А18040ТК». Різняться навіть назви місця події: «провулок Кириківський» у протоколі та «пров. Киримківуський» у логах. Вважає, що такі недоліки унеможливлюють достовірне встановлення обставин та свідчать про недостовірність доказів, що унеможливлює точну ідентифікацію об`єктивної сторони правопорушення, а також ставить під сумнів сам факт події саме за участю ОСОБА_1 та його автомобіля у зазначений час. 
Зазначає, що суд першої інстанції здійснив однобічну оцінку доказів, поклавши в основу рішення лише відеозапис, який не підтверджує дотримання процедури огляду на стан сп`яніння. Докази сторони захисту належним чином не оцінено.
Акцентувала увагу, що у справі відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 , а встановлені обставини не відповідають стандарту доведення «поза розумним сумнівом».
Будучи у відповідності до вимог ст.ст.268, 277-2 і 294 КУпАП своєчасно сповіщеним у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 , в судове засідання 08.05.2026 не з`явився, від його захисника адвоката Піун С.П. надійшла заява про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника Піун С.П.
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах поданих доводів, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її скасування.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У відповідності до п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року № 1413/27858 (далі - Інструкція) ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі - спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря- фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п.7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння, згідно із ознаками такого стану.
Як убачається з матеріалів справи, постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові водія транспортного засобу від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних і допустимих доказах, яким суд надав оцінку відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 580705 від 01.02.2026 року, у якому зафіксовано, що 01.02.2026 о 15.00 год. в м.Охтирка, провулок Кириківський 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel omega, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 чи проведення такого огляду в медичному закладі відмовився під відеозапис, від керування транспортним засобом відсторонений;
- направленням ОСОБА_1 на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Тростянецька міська лікарня» ТМР від 01.02.2026 року 15:45 год;
- розпискою ОСОБА_2 , згідно якої останній отримав від працівників поліції автомобіль Opel omega, державний номерний знак НОМЕР_2 ;
- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, переглянутим і апеляційним судом, з якого убачається, що на блокпосту працівники поліції звернулися до водія ОСОБА_1 з вимогою від`їхати на безпечну відстань від блокпоста з метою недопущення перешкоджання руху інших транспортних засобів. Водій ОСОБА_1 виконав законну вимогу працівників поліції та від`їхав на незначну відстань від блокпоста. Після цього працівники поліції повідомили водію, що здійснюється відеофіксація, та попросили надати документи для перевірки. Під час спілкування з водієм працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. У зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння працівники поліції запропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager» або пройти відповідний огляд у медичному закладі. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, пояснивши, що проходити огляд на місці зупинки не буде та до медичного закладу їхати також не буде, що зафіксовано на відеозаписі. Працівниками поліції ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, а також правові наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, його було повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в Охтирському міськрайонному суді Сумської області 14.02.2026 року о 10:00 годині. У подальшому працівниками поліції відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Водій ОСОБА_1 від підпису протоколу відмовився, що також було зафіксовано засобами відеозапису.
Відеозапис із нагрудної камери інспектора поліції, який значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, і у відповідності до положень ст.251 КУпАП є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, не містить ознак монтажу чи інших недоліків, з нього достатньо повно убачаються детальні обставини вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення, що цілком підставно було ураховано суддею першої інстанції при розгляді справи.
Доводи апеляційної скарги щодо нібито безпідставності зупинки транспортного засобу є необґрунтованими. Як вбачається з матеріалів справи, зупинка транспортного засобу відбулася на блокпості, що функціонував у період дії воєнного стану. Відповідно до вимог законодавства України, у тому числі Закону України «Про Національну поліцію», працівники поліції наділені повноваженнями здійснювати перевірку документів, зупиняти транспортні засоби та вживати превентивних заходів з метою забезпечення публічної безпеки і порядку. За таких обставин сама по собі зупинка транспортного засобу на блокпості не свідчить про її незаконність.
Більше того, з відеозапису, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що після зупинки транспортного засобу у водія були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та поведінка, яка не відповідала обстановці. У зв`язку з цим у працівників поліції виникли законні підстави для пропонування водієві пройти огляд на стан сп`яніння, відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та Інструкції, затвердженої наказом МВС та МОЗ № 1452/735.
Посилання сторони захисту на доктрину «плодів отруйного дерева» є безпідставними, оскільки в даному випадку відсутні підстави вважати, що докази у справі здобуті з істотним порушенням закону. Відеозапис, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи отримані уповноваженими особами в межах їх повноважень та у спосіб, передбачений законом, а тому є допустимими доказами.
Щодо доводів апеляційної скарги про наявність істотних суперечностей у матеріалах справи, зокрема щодо часу події, місця її вчинення та ідентифікації транспортного засобу, апеляційний суд зазначає наступне. Вказані розбіжності носять формальний характер та не впливають на встановлення фактичних обставин справи та доведеність вини особи. Із сукупності досліджених доказів, зокрема відеозапису, протоколу та інших документів, чітко вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом у визначений час, мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку.
Незначні розбіжності у написанні адреси чи номерного знаку транспортного засобу, які містяться у різних документах, не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин, оскільки не ставлять під сумнів сам факт події адміністративного правопорушення та участь у ній ОСОБА_1 . Вказані неточності не є такими, що унеможливлюють ідентифікацію особи чи транспортного засобу, та не можуть бути підставою для закриття провадження у справі.
Апеляційний суд також відхиляє доводи сторони захисту щодо порушення процедури огляду на стан сп`яніння. Як вбачається з відеозапису, працівниками поліції неодноразово пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, так і в медичному закладі, при цьому йому були роз`яснені його права та наслідки відмови від проходження такого огляду. Незважаючи на це, ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився, що відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП саме по собі утворює склад адміністративного правопорушення.
Додатково апеляційний суд звертає увагу, що з відеозапису вбачається поведінка ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу, зокрема він не заперечував факт вживання алкогольних напоїв, а також намагався уникнути притягнення до відповідальності шляхом неодноразових пропозицій «вирішити питання» та прохання не складати адміністративні матеріали. Така поведінка у сукупності з відмовою від проходження огляду може свідчити про усвідомлення особою характеру своїх дій та намагання уникнути встановленої законом процедури фіксації стану сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про однобічну оцінку доказів судом першої інстанції також не знайшли свого підтвердження. Суд першої інстанції дослідив усі наявні у справі докази, у тому числі письмові заперечення сторони захисту, надав їм належну оцінку та обґрунтовано дійшов висновку про їх необґрунтованість. Сам по собі факт незгоди сторони захисту з оцінкою доказів не свідчить про її неправильність.
Посилання апелянта на практику Європейського суду з прав людини не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки наведені у скарзі правові позиції підлягають застосуванню з урахуванням конкретних обставин справи, які у даному випадку свідчать про дотримання органами поліції та судом вимог законодавства.
Таким чином, наведені апелянтом доводи не містять підстав для висновку про незаконність або необґрунтованість постанови суду першої інстанції та не можуть бути підставою для її скасування.
Враховуючи такі обставини, апеляційний суд вважає, що постанова Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2026 року ухвалена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, є законною й обґрунтованою, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, апеляційним судом не встановлені.
Інші доводи апеляційної скарги є формальними та не спростовують висновків суду першої інстанції, який повно, всебічно й об`єктивно дослідив матеріали справи та обґрунтовано встановив наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Обставин, які б свідчили про необхідність закриття провадження, під час апеляційного розгляду не встановлено. Невизнання вини розцінюється судом як обрана лінія захисту з метою уникнення відповідальності.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, за результатами апеляційного розгляду суд має право залишити постанову без змін, а скаргу - без задоволення, або скасувати чи змінити постанову.
Оцінивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування чи зміни немає. У зв`язку з цим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову - без змін.
Керуючись ст. 294, 295 КпАП України,

постановила:
Апеляційну скаргу захисника Піун Світлани Петрівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2026 року залишити без задоволення, а постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2026 року, без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя	Басова В. І.