Справа № 274/5561/25
Провадження №  2/0274/599/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
"11" червня 2026 р. м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді Хуторної І. Ю.,
за участю секретаря Айрапетян А. А.,
представник позивача Мартим`янова Л. М. (в режимі відеоконференції),
представника відповідачки адвоката Гуменюка О. В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в:
У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №252995326 від 12.12.2023 у розмірі 45655 грн 56 коп. та судові витрати.
Стислий виклад доводів позову
Позовні вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» обґрунтовані тим, що 12.12.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 252995326 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора XEFN-4574, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу грошові кошти у сумі 8700 грн на банківську картку № НОМЕР_1 .
28.11.2018 було укладено договір факторингу № 28/1118-01, до якого укладеного ряд додаткових угод про продовження його строку дії, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (ТОВ «Таліон Плюс») права вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах.
05.05.2022 ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписали реєстр права вимоги № 274 відповідно до якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги за договором № 252995326.
10.10.2024 було укладено договір факторингу №10/1024-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс», відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 10.10.2023 відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс» (ТОВ «Онлайн Фінанс») права вимоги за договором № 252995326.
04.06.2025 було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого ТОВ «Онлайн Фінанс» відступило на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» права вимоги за договором № 252995326.
Відповідачка умови договору не виконує та сума боргу складає 45 655 грн 56 коп., з яких: 8699 грн 20 коп. заборгованість за тілом кредиту та 36956 грн 36 коп. - заборгованість за відсотками.
Вказану суму боргу позивач просить стягнути із відповідачки.
Короткий виклад заперечень відповідача 
У відзиві на позовну заяву представник відповідачки адвокат Гуменюк О.В. просить у задоволенні позову відмовити та стягнути з позивача судові витрати.
Щодо вимог про стягнення заборгованості за договором відступлення права вимоги представник відповідача зазначає, що сам по собі факт укладення договору відступлення права вимоги не створює безумовного обов`язку сплатити борг саме у розмірі, зазначеному в оспорюваному договорі. Тягар доведення обґрунтованості позовних вимог, на думку відповідача, покладається на позивача, який повинен довести наявність, розмір та дійсність заявленої заборгованості, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.08.2019 у справі № 638/20603/16.
Крім того, зазначає, що на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 28.11.2018 року боргові зобов`язання за кредитним договором № 252995326 від 12.12.2023 року фактично ще не існували, а відтак не могли бути предметом відступлення. Відступлення права вимоги можливе лише щодо існуючої (дійсної) вимоги, яка існувала на момент переходу прав, а обсяг і зміст переданих прав є істотною умовою договору цесії. У цьому контексті представник відповідача посилається на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13 та від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20.
Щодо вимог про дострокове повернення кредиту представник відповідача зазначає, що відповідно до умов кредитного договору № 252995326 від 12.12.2023 року (зокрема пунктів 2.5, 7.3) кінцевий строк повернення кредиту визначено як 11.01.2029 року. Посилаючись на частину четверту статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», представник відповідача вказує, що кредитодавець зобов`язаний був попередньо направити позичальнику письмову вимогу про усунення порушення із зазначенням строку для його усунення, який становить 30 календарних днів (або 60 днів у випадках, передбачених законом). Проте, як зазначає відповідач, доказів направлення такої вимоги позивачем до матеріалів справи не надано.
Щодо доводів про неукладеність кредитного договору представник відповідача посилається на положення статей 205, 207, 1055 ЦК України, Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закон України «Про електронну комерцію» і зазначає, що договір може бути укладений в електронній формі та є рівнозначним письмовій формі. Електронний підпис у вигляді одноразового ідентифікатора підтверджує волевиявлення сторін.
Водночас відповідач вважає, що наданий позивачем електронний кредитний договір не відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», оскільки містить лише літерне позначення без цифрового коду, що не дає можливості ідентифікувати його як одноразовий ідентифікатор, а отже ставить під сумнів факт належного укладення договору.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн представник відповідача зазначає, що їх розмір є завищеним та не відповідає критерію розумності, визначеному статтею 141 ЦПК України. У разі задоволення позову просить зменшити суму відшкодування витрат на правничу допомогу до 1 000 грн.
Крім того, представник відповідача просить стягнути на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 6 500 грн.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 15.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, витребувано докази зарахування грошових коштів за договором. 
Ухвалою суду від 03.03.2026 витребувано у ТОВ «Юніт Капітал» оригінал електронного доказу кредитного договору №252995326 від 12.12.2023, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .
На виконання узвали суду представником відповідача вказано, що такий договір перебуває у первісного кредитора. 
У судовому засіданні представник позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Мартим`янова Л. М. позовні вимоги підтримала та пояснила, що строк дії договору складає двадцять днів, а за решту періоду нараховані проценти в порядку ст. 625 ЦК України. 
Представник відповідачки адвокат Гуменюк О. В у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково лише в частині тіла кредиту, оскільки надання коштів доведено доказами. Решта позовних вимог необґрунтована, оскільки суду не надано оригінал електронного договору, а отже надана копія не береться судом до уваги. 
Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження
Суд встановив, що 12.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір № 252995326, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальниці кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 8700 грн, строком на 20 днів (дисконтний період) до 01.01.2024 (включно) зі сплатою процентів за користування кредитом за дисконтною процентною ставкою в розмірі 339,45 % річних, що становить 0,93 % від суми кредиту за кожен день користування виключно на період строку визначений у п. 7.1 договору (20 днів). Договір підписаний ідентифікатором ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором XEFN (том 1 а.с. 65-71).
З довідки щодо дій позичальника в інформаційно- телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 ідентифікована як позичальниця за укладеним договором, оскільки акцептувала, підписавши 12.12.2023 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора XEFN-4574, направленого на номер телефону (том 1 а.с. 40-41).
На банківську картку № НОМЕР_2 12.12.2023 відповідачці були перераховані грошові кошти у сумі 8700 грн, що доводиться платіжним дорученням № 984ccdfc-d8c0-4afd-a870-bb01b188ab19 від 12.12.2023 (переказ коштів за кредитним договором № 252995326 від 12.12.2023 ), довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 12.12.2023, випискою за договором за період з 12.12.2022 до 17.12.2023 та повідомленням від 15.08.2025 АТ КБ «Приватбанк» (том 1 а.с. 21, 191, 230, 231-234).
28.11.2018 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому права вимоги, в тому числі і права вимоги, які виникнуть в майбутньому (том 1 а.с. 152-158).
До договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2019 були укладені додаткові угоди № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022 та № 32 від 31.12.2023, за умовами яких строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 щоразу було продовжено на один рік, востаннє - до 31.12.2024 (том 1 а.с. 163, 164-170, 174, 175, 176).
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 274 від 05.03.2024 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки за договором № 252995326 від 12.12.2023 на загальну суму 23620 грн 16 коп. (том 1 а.с. 149-151).
10.10.2024 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 10/1024-01, за умовами якого, ТОВ «Таліон плюс» передає ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги до боржників (том 1 а.с. 138-144).
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 10.10.2024 до договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідачки за договором № 252995326 від 12.12.2023 на загальну суму 45655 грн 56 коп. (том 1 а.с. 135-137).
04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» передає ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників (том 1 а.с. 124-130).
Згідно з реєстром боржників до договору факторингу б/н від 04.06.2025 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 252995326 від 12.12.2023 у сумі 45655 грн 56 коп., з яких: 8699 грн 20 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 36956 грн 36 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (том 1 а.с. 121-123).
Відповідно до розрахунку боргу за договором № 252995326 від 12.12.2023, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість ОСОБА_1 становить 23360 грн 92 коп., з яких: 8699 грн 20 коп. заборгованість за основною сумою та 14661 грн 72 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими за період із 12.12.2023 до 05.03.2024 (том 1 а.с. 106-108).
Відповідно до розрахунку боргу за договором № 252995326 від 12.12.2023 складеного ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість ОСОБА_1 становить 45655 грн 56 коп., з яких: 8699 грн 20 коп. заборгованість за основною сумою та 36956 грн 36 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими за період із 06.03.2024 до 10.10.2024 (том 1 а.с. 103-105).
Згідно із випискою з особового рахунку за кредитним договором № 252995326 від 12.12.2023, складеного ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», заборгованість ОСОБА_1 становить 45655 грн 56 коп., з яких: 8699 грн 20 коп. заборгованість за основною сумою та 36956 грн 36 коп. (том 1 а.с. 102).
Застосовані норми права, аналіз доводів сторін, висновки суду
Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить про часткове задоволення позову, з таких підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 77 ЦПК України).
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України).
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача.
Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (статті 77 - 80 ЦПК України).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7 статті 81 ЦПК України).
Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним) (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 759/24061/19 (провадження № 61-8593св21), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2025 року в справі № 183/4256/21 (провадження № 61-15813сво23)).
Позивач довів, що було укладено договір кредитної лінії № 252995326 від 12.12.2023, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачці грошові кошти в розмірі 8700 грн строком на 20 днів.
Оцінюючи доводи представника відповідача щодо неукладеності кредитного договору у зв`язку з ненаданням його оригіналу, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано копію електронного доказу кредитного договору № 252995326 від 12.12.2023 року та довідку щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», з якої вбачається ідентифікація позичальника та акцепт умов договору шляхом використання одноразового ідентифікатора XEFN-4574, направленого на номер мобільного телефону, зазначений при реєстрації.
Відповідно до положень ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.
Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.
Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги
Представником відповідача не було заявлено клопотання про витребування оригіналу електронного доказу у первісного кредитора.
Ухвалою суду від 03.03.2026 року витребувано оригінал електронного кредитного договору у ТОВ «Юніт Капітал» як правонаступника кредитора, однак у відповідь повідомлено, що відповідний договір зберігається у первісного кредитора та може бути наданий ним.
Проте суд враховує, що позивачем було зазначено у позовній заяві про перебування оригіналу електронного кредитного договору у первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
За таких обставин відсутність подання оригіналу договору не свідчить про неукладеність правочину, оскільки електронний договір підтверджується сукупністю електронних даних, що містять ідентифікаційні ознаки сторін, механізм акцепту та використання одноразового ідентифікатора, факт зарахування грошових коштів за договором, виконання відповідачкою умов договору що сплати процентів та частково щодо сплати основного боргу. 
Таким чином, подана позивачем копія електронного договору є належним та допустимим доказом на підтвердження укладання договору.
Також суд відхиляє доводи адвоката Гуменюка О. В. викладеними у відзиві на позовну заяву про те, що боргові зобов`язання відповідачки за договором кредитної лінії № 252995326 від 12.12.2023 не могли бути відступлені іншому кредитору, оскільки на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 28.11.2018 не існували.
Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Верховний Суд у своїй постанові від 07.01.2026 у справі №727/2790/25 виснував, що -допускається відступлення за договором факторингу наявної вимоги та майбутньої вимоги. При цьому для розмежування прав грошової вимоги, що може відступатися на підставі договору факторингу обрано різні критерії. Зокрема, для: (а) наявної вимоги - це строк платежу; (б) майбутньої вимоги - це момент виникнення. Різність критеріїв, які покладені в виокремлення видів, створює складнощі у розумінні як наявної, так і майбутньої вимоги; наявна вимога - це право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (частина перша статті 1078 ЦК України). Втім очевидно, що строк платежу визначає не існування, а тільки можливість здійснення права грошової вимоги. І, звісно, що наявні грошові вимоги не вичерпуються тими, строк платежу яких настав. Оскільки якщо зробити протилежний висновок, то в категорію майбутніх вимог слід віднести будь-які інші права грошової вимоги, навіть ті які існують в зобов`язанні, але їх здійснення залежить від настання умови чи спливу строку. Саме тому до наявних вимог потрібно віднести й «недозрілі» грошові вимоги. «Недозріла» вимога - це різновид наявної вимоги, тобто право грошової вимоги, можливість здійснення якого залежить від настання умови чи спливу строку платежу. Як наслідок наявна та недозріла вимога існують до або в момент укладення договору факторингу; майбутня вимога - це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому (частина перша статті 1078 ЦК України), тобто майбутніми мають кваліфікуватися такі права грошової вимоги, що «з`явилися» із тих чи інших договорів, укладених після договору факторингу.
Таким чином, суд встановив, що внаслідок послідовного укладення договорів факторингу права вимоги за договором, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 № № 252995326 від 12.12.2023 перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ».
Позивач також довів невиконання відповідачкою умов договору. Оскільки згідно з наданими розрахунками боргу, відповідачка сплатила лише 80 копійок боргу за тілом кредиту та 1618 грн 20 коп. за відсотками.
Відповідачка не спростувала даного факту.
Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» на підтвердження розміру невиконаного зобов`язання за кредитним договором № 252995326 від 12.12.2023 надано розрахунки заборгованості та виписку по рахунку, за якими невиконане зобов`язання з повернення становить 45655 грн 56 коп. грн, з яких: 8699 грн 20 коп. заборгованість за основною сумою та 36956 грн 36 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими за період із 12.12.2023 до 10.10.2024.
Представник відповідача у судовому засіданні визнав розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором № 252995326 від 12.12.2023 у сумі 8699 грн 20 коп. (тіло кредиту).
Разом із тим, суд вважає, що заявлений позивачем розмір процентів вважає необґрунтованим, із таких підстав. 
Згідно з пунктом 7.1. договору кредит надається строком на 20 днів (дисконтний період) від дати отримання кредиту позичальником, тобто до 01.01.2024
Той факт, що договір № 252995326 від 12.12.2023 укладений між первісним кредитором та відповідачкою строком на 20 днів, тобто до 01.01.2024 у судовому засіданні підтвердила також представник позивача ТОВ «ЮНІТ КАПАТАЛ».
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц викладено правовий висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) в п. 95-108, щодо нарахування процентів на підставі статті 625 ЦК України, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні.
Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.28)).
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» у позовній заяві при нарахуванні процентів не посилалося на статтю 625 ЦК України.
Крім того, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором кредиту (позики), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
З огляду на наведене, відсутні підстави для стягнення з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» процентів за користування кредитом після 01.01.2024 , тобто поза межами строку кредитування.
За умовами договору № 252995326 від 12.12.2023 розмір процентів за увесь період користування кредитом за погодженою сторонами дисконтною процентною ставкою 339,45 % річних (0,93% в день) складає 1618 грн 20 коп. (8700х0,93%х20).
З розрахунку заборгованості сформованого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що відповідачкою 01.01.2024 внесені кошти на погашення тіла кредиту у сумі 80 коп. та на погашення відсотків за користування кредитом в сумі 1618 грн 20 коп.
Тобто відсотки за користування кредитними коштами за кредитним договором № 252995326 від 12.12.2023 нараховані у межах строку кредитування відповідачкою сплачені повністю. 
Таким чином враховуючи, що відсотки за користування кредитними коштами за кредитним договором № 252995326 від 12.12.2023 відповідачкою погашені повністю, суд в частині стягнення з відповідачки відсотків відмовляє.
Отже, з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за договором № 252995326 від 12.12.2023 за основною сумою боргу у розмірі 8699 грн 20 коп., розмір якої визнав представник відповідачки та який узгоджується із умовами договору.
Розподіл судових витрат
За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із частковим задоволенням позову, із відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений за подання позову судовий збір в розмірі 461 грн 56 коп. (2422,40 х 8699,20: 45655,56).
Вирішуючи питання про компенсацію сторонам витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із наступного.
За змістом п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За правилами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Крім того, відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано: копію договору № 05/06/25-01 про надання правничої допомоги від 05.06.2025, що укладений між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» із додатковою угодою до нього (том 1 а.с. 97, 98-100); копію акта прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 (том 1 а.с. 96); копію довіреності від 05.06.2025 (том 1 а.с. 94); копію ордера на надання правничої допомоги від 05.06.2025 ( том 1 а.с. 180), копію свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю № 4956 (том 1 а.с. 95).
На підтвердження заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник відповідачки надав суду договір № 95 про надання правової допомоги від 12.09.2025 (том 2 а.с. 19-16), розрахунок до договору про надання правової допомоги № 95 від 12.09.2025 у якому погоджено, що сума наданих послуг усна консультація з вивченням документів -1500 грн, складення процесуальних документів (в тому числі відзиву на позовну заяву) - 4000 грн, представництво інтересів клієнта в суті першої інстанції -1000 грн (том 2 а.с. 17), квитанція до прибуткового касового ордера від 12.09.2025 про сплату ОСОБА_1 адвокату Гуменюку О. В. - 6500 грн за договором № 95 від 12.09.2025, ордер на надання правничої (правової допомоги) від 12.09.2025 (том 2 а.с. 21), копія свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю (том 2 а.с. 21).
Оскільки із заявлених 45655 грн 56 коп. суд стягнув 8699 грн 20 коп., із відповідачки на користь позивача слід стягнути 1333,77 грн витрат на правничу допомогу (8699,20х7000:45655,56)
Отже судові витрати позивача становлять 1795 грн 34 коп. (461,56+1333,77).
Оскільки із заявлених 45 655 грн 56 коп. у задоволенні позовних вимог відмовлено на суму 36 956 грн 36 коп., яка становить 80,94 % від заявленої суми, до стягнення із позивача на користь відповідачки підлягає 5 261 грн 33 коп. витрат на правничу допомогу. 
Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Таким чином, суд стягує із Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 3 464 грн 66 коп. судових витрат, із розрахунку 5 260,00 грн -1795 грн 34 коп.
Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за договором кредитної лінії № 252995326 від 12.12.2023 в розмірі 8699 гривень 20 копійок. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 3464 гривні 66 копійок судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про учасників справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження м. Київ, вул. Рогнідинська, 4-А, оф.10;
відповідачка – ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя І. Ю. Хуторна