СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
ун. № 759/7004/26 пр. № 1-кп/759/1081/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2026 року  м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 ; 
при секретарі - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження ЄРДР № 12025105080001460 від 10 грудня 2025 року за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Львів, українець, гр-н України, освіта середньо-технічна, не працює, зареєстрований та проживає: в АДРЕСА_1 , не судимий, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор -  ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 , захисник - ОСОБА_6 , інші учасники провадження: потерпілий - ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
08 грудня 2025 року, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання ( АДРЕСА_1 ), умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, за таких обставин.
У вказаний день близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_3 , зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_7 з метою проведення сумісного дозвілля. Надалі, останні попрямували до житла ОСОБА_3 , де на кухні проводили особисте дозвілля, розпиваючи алкогольні напої. Близько 10 год. того ж дня на фоні раптово виниклих неприязних стосунків між останніми виник словесний конфлікт, який викликав у ОСОБА_3 раптово виниклу особисту неприязнь до ОСОБА_7 , яка переросла в умисел, спрямований на умисне заподіяння йому тілесних ушкоджень. Надалі, ОСОБА_3 підійшов в притул до ОСОБА_7 та кулаками обох рук почав наносити удари в область голови останнього, від яких останній впав на підлогу. У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_7 не може чинити опору, маючи перевагу у фізичній силі та розуміючи, що голова є життєво-важливим органом, взяв зі столу ніж та утримуючи його в правій руці почав наносити ним удари в область голови ОСОБА_7 .
У результаті вказаних дій ОСОБА_3 спричинив потерплому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: а) гематоми м`яких тканин параорбітальної зони справа; субкон`юнктивний крововилив правого ока перелом верхньої стінки правої орбіти (основа черепа), перелом зовнішньої пластинки лобної пазухи ліворуч; субарахноїдальний крововилив; субдуральні нашарування над лобною часткою праворуч, які за критерієм небезпеки для життя відносяться до тяжкого тілесного ушкодження; б) різаних ран в проекції верхнє-внутрішнього краю правої очниці та зовнішнього краю правої очниці, ретробульбарно крововилив та пухирці повітря, з наступним розвитком атрофії зорового нерву, які за критерієм небезпеки для життя та тривалості розладу здоров`я відносяться до тяжкого тілесного ушкодження; в) закритої травми кісток лицевого черепу (перелом кісток носа, перелом зовнішньої пластинки лобної пазухи ліворуч, переломи латеральної та медіальної стінок правої верхньощелепної пазухи), яке відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження; г) множинні різані рани голови, обличчя, шиї, лівої вушної раковини, долонній поверхні лівої кисті, на долонній поверхні правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що дійсно 08 грудня 2026 року, близько 10 год. 00 хв. перебуваючи за місцем свого проживання разом з КОРЗУН, при розпиванні з ним алкогольних напоїв на фоні раптово виниклих неприязних стосунків, умисно заподіяв останньому, в тому числі із застосуванням ножа, легкі, середні та тяжкі тілесні ушкодження, характер та локалізацію яких не оспорював. Після вчиненого надав допомогу потерпілому, а на час судового розгляду повністю відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду, завдану злочином.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 08 грудня 2026 року, близько 10 год. 00 хв., умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким та супроводжувався численними насильницькими діями, а також враховує дані про особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності, за місцем проживання та в побуті характеризується посередньо. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння слідству, а також добровільне відшкодування заподіянної потерпілому шкоди. Обставин, що обтяжує йому покарання, судом не встановлено. 
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також приймаючи до уваги дані про стан здоров`я обвинуваченого, сімейний стан та належну поведінку як до вчинення злочину, так і після цього, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, разом з тим вважаючи його виправлення не можливим в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак, не знаходить правові підстави для застосування правил ст. 75 КК України, про що просила сторона захисту. Суд вважає, що саме таке покарання в даному випадку є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами нового кримінального правопорушення.
Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний судом вид покарання, суд вважає за необхідне раніше обраний запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376, 615 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 - ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ - залишити без зміни до набрання вироком законної сили, утримувати його в ДУ«Київський слідчий ізолятор».
У строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати період його попереднього ув?язнення з 23 березня 2026 року з урахуванням строку його затримання та перебування під вартою в межах даного провадження.
Речові докази після набрання вироком законної сили, які зберігаються в кімнаті речових доказів Святошинського УП ГУ Національної поліції у м. Києві - знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою - протягом цього ж строку з дня отримання вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ ОСОБА_1