Справа № 991/1821/23
Провадження 1-кп/991/31/23

У Х В А Л А 
іменем України

08 червня 2026 року м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_10 про призначення судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 4201604001000006, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2016, за обвинуваченням 
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Шостка Сумської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 2 статі 364 КК України,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Хомутовка, Курської області російської федерації, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 2 статі 364 КК України;

В С Т А Н О В И В:
1.На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 42016040010000006 від 11.01.2016 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України. 
1.1. Від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 надійшло клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи. 
1.2. Клопотання мотивоване тим, що під час проведення експертних досліджень не проаналізовано рівня ринкових і звичайних цін на амоніт і грамоніт. На думку сторони захисту, визначення ринкової вартості продукції є ключовою передумовою для будь-якого подальшого економічного аналізу та встановлення наявності чи відсутності факту завдання збитків державі. Співпраця ДП «НВО «ПХЗ» із посередниками у період 2011-2015 років зумовлена не штучним заниженням вартості продукції, а об`єктивною економічною доцільністю такої моделі реалізації, яка полягала у стабільності збуту значних обсягів продукції. Для перевірки обґрунтованості тверджень сторони обвинувачення щодо нібито заниження вартості реалізації продукції ДП «НВО «ПХЗ» при її постачанні через посередників необхідно дослідити фактичні цінові показники реалізації аналогічної продукції в той самий період. 
1.3. Для з`ясування рівня реальних (звичайних) цін на вибухові матеріали станом на 2011-2016 роки захисник просить призначити судову товарознавчу експертизу. 

2. Учасники судового засідання висловили такі позиції:
2.1. Захисник ОСОБА_10 клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи підтримав, просив задовольнити. 
2.2. Захисник ОСОБА_8 клопотання захисника підтримав, додатково зазначив, що АТ «КЗК» та АТ «ЦГЗК» так само не є кінцевими споживачами вказаної продукції.
2.3. Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що визначення ринкової вартості вибухових речовин не має значення для встановлення обставин цього кримінального провадження. Наголосив, що визначальним є штучне залучення посередницьких структур, які фактично не мали функціонального значення, а відтак встановлення ринкової вартості жодним чином не вплине на з`ясування обставин кримінального провадження і не спростує версію сторони обвинувачення. 

3.Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши позиції учасників, Суд дійшов таких висновків.
3.1. Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
3.2. Частиною 1 ст. 242 КПК встановлено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
3.3. Статтею 244 КПК України передбачено, що сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо:
1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок;
2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.
3.4. Отже, експертиза за клопотанням захисту може призначатися судом не в будь-якому випадку, коли сторона захисту буде клопотати про неї, а лише за наявності передбачених законом умов, із яких формується предмет дослідження Судом при розгляді клопотання про призначення експертизи.
3.5. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
3.6. Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
3.7. Доводи сторони захисту ґрунтуються на необхідності встановлення ринкових (звичайних) цін на вибухові речовини промислового призначення для проведення ґрунтовних експертних досліджень в частині заниження вартості продукції, реалізованої державним підприємством через посередника. 
3.8. Предметом цього кримінального провадження є штучне залучення посередницьких структур і подальша реалізація ними продукції за цінами, вищими за ті, за якими аналогічна продукція відпускалась ДП «НВО «ПХЗ». Тобто мова йде не про абстрактну ринкову вартість вибухових матеріалів, а конкретну економічну різницю між ціною, за якою державне підприємство реалізувало продукцію посередникам, та ціною, за якою ті самі вибухові матеріали були практично одночасно реалізовані кінцевим споживачам. У даному кримінальному провадженні встановленню підлягає не гіпотетична ринкова вартість відповідної продукції, а фактичні наслідки конкретних господарських операцій, які відбулися між державним підприємством, посередниками та кінцевими споживачами.
3.9. Матеріали провадження містять відомості про реальні ціни реалізації одних і тих самих вибухових матеріалів у межах конкретного ланцюга постачання. При цьому кінцевий споживач фактично придбав продукцію за ціною, визначеною у відповідних договорах із посередниками, що свідчить про існування реального попиту на продукцію саме за такою ціною. Отже, для встановлення економічного результату спірних господарських операцій значення мають не умовні ринкові показники, визначені експертним шляхом, а фактичні ціни, за якими продукція була реально реалізована учасниками відповідних правовідносин.
3.10. Суд також враховує, що товарознавча експертиза за своєю природою застосовується у випадках, коли ринкова вартість майна не може бути встановлена іншим способом або коли відсутні об`єктивні дані про фактичну реалізацію відповідного товару. Натомість у цьому провадженні наявні первинні бухгалтерські документи, договори, видаткові накладні та інші документи, які безпосередньо підтверджують ціну продажу вибухових матеріалів як державним підприємством, так і посередниками кінцевим споживачам. Крім того, призначення товарознавчої експертизи для визначення «звичайної ціни» не здатне спростувати або змінити встановлений факт подальшої реалізації тієї ж самої продукції кінцевим споживачам за вищою ціною. Навіть у разі визначення експертом певного середнього ринкового діапазону цін це не впливатиме на встановлення обставини, що кінцеві споживачі були готові придбати відповідну продукцію за ціною, яка фактично була отримана посередниками.
3.11. Таким чином, обставини, для з`ясування яких пропонується призначити товарознавчу експертизу, можуть бути встановлені на підставі наявних у провадженні доказів без застосування спеціальних знань, а тому підстави для призначення такої експертизи відсутні.
3.12. Сторона захисту не навела переконливих аргументів щодо істотного значення запитуваної інформації для встановлення обставин кримінального провадження, які підлягають дослідженню у межах цього судового розгляду. Більше того, сторона захисту не навела достатніх та об`єктивних аргументів, яким чином ринкові показники на вибухові речовини промислового призначення здатні спростувати доводи сторони обвинувачення щодо створення схеми реалізації продукції через посередників, або підтвердити доводи захисту про неможливість реалізації напряму кінцевим споживачам. 
3.13. Суд також враховує, що сторона захисту мала процесуальну можливість допитати експертів, які проводили судово-економічні експертизи за ініціативою сторони обвинувачення, у тому числі з приводу значення ринкової вартості вибухових речовин на визначення різниці між реалізованою продукцією. Під час допиту експерти надали вичерпні пояснення, що встановлення ринкової вартості продукції не впливало на можливість надання відповідей на питання, поставлені перед ними у відповідних постановах та не перешкоджало проведенню відповідних досліджень. 
При цьому, Суд бере до уваги, що експерти під час проведення досліджень 1) не скористалися правом заявити клопотання про надання додаткових матеріалів, документів чи відомостей, необхідних для проведення повної експертизи, та 2) не відмовилися від проведення експертизи у зв`язку із неможливістю провести експертизу з огляду на недостатність наданих матеріалів для вирішення поставлених питань. 
За таких обставин посилання сторони захисту на необхідність встановлення ринкової вартості для проведення подальших експертних досліджень ґрунтуються виключно на власній інтерпретації порядку проведення експертиз та незгоді із наявними у справі висновками експертів. Втім, суб`єктивні переконання представників сторони захисту та несприйняття результатів досліджень не можуть бути самостійною і достатньою підставою для призначення товарознавчої експертизи за ухвалою суду. Більше того, такі доводи суперечать позиції самих експертів, які підтвердили достатність вихідних даних для вирішення поставлених перед ними питань, а також відсутність потреби у встановленні ринкової вартості продукції для визначення різниці реалізованої продукції. 
3.14. Також важливою обставиною, яку Суд оцінює при прийняті рішення щодо наявності підстав для призначення експертизи, є неможливість стороною захисту самостійно звернутися до експертної установи поза межами судового провадження. Втім, сторона захисту не навела обґрунтованих та об`єктивних підстав, які свідчать про неможливість протягом усього судового розгляду (з 28.02.2023 - направлення до суду обвинувального акта) самостійно ініціювати проведення відповідного експертного дослідження і надати його результати суду. Так само відсутні обставини, які свідчать про неможливість подання відповідного клопотання на ранніх стадіях судового розгляду, у тому числі із підтвердженням об`єктивної неможливості самостійно призначити вказану експертизу. 
3.15. Таким чином, ініціювання відповідного питання про призначення товарознавчої експертизи після завершення дослідження доказів та переходу до стадії судових дебатів свідчить про прагнення штучно доповнити доказову базу обставинами, що не охоплюється пред`явленим обвинуваченням і не належать до предмету доказування у цьому кримінальному провадженні. 

4. Ураховуючи викладене, оскільки в судовому засіданні не встановлено підстав, передбачених ст. 242, 332 КПК України для призначення експертизи, Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника. 

Керуючись статтями 242-243, 332, 350, 372, 376 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про призначення судової товарознавчої експертизи відмовити.
2.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя       ОСОБА_11 

Судді:         ОСОБА_12 

ОСОБА_13