Справа № 950/1163/26
Номер провадження 3/950/561/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2026 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Бакланов Р. В., 
розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 м. Лебедин Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця,
за частиною першою статті 164 КУпАП,

встановив:
До Лебединського районного суду Сумської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 164 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 779821 від 24 квітня 2026 року вбачається, що 23 квітня 2026 року близько 16 год 00 хв ОСОБА_1 , перебуваючи в продуктовому магазині по вул. Залізнична, 14 в с. Будилка Сумського району Сумської області, нібито здійснила продаж пляшки горілки «Зелена традиція» об`ємом 0,5 л та пачки сигарет «Прилуки», не маючи ліцензії на право здійснення такого виду господарської діяльності, чим, на думку уповноваженої особи поліції, порушила пункт 7 статті 16 та пункт 1 статті 23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
У протоколі зазначено, що такими діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 164 КУпАП.
У графі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено: «пояснення надам у суді». З протоколу також убачається, що свідки правопорушення не зазначені, потерпілі відсутні, матеріальна шкода не завдана. До протоколу долучено диск із відеозаписом, а також зазначено про тимчасове вилучення пляшки горілки «Зелена традиція» об`ємом 0,5 л, пачки сигарет «Прилуки» та десяти пачок сигарет «LD».
Матеріали надійшли до суду із супровідним листом відділення поліції № 3 м. Лебедин, у якому зазначено про направлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 164 КУпАП.
18 травня 2026 року до суду надійшли письмові пояснення адвоката Васильця С.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 . Захисник просив закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування позиції захисник зазначив, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 19 квітня 2005 року та має право здійснювати відповідні види господарської діяльності, зокрема роздрібну торгівлю напоями, тютюновими виробами та продуктами харчування. Захисник послався на витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Також захисник зазначив, що ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розміщеному за адресою: АДРЕСА_2 , яке перебуває у її користуванні на підставі договору оренди майна, що належить до комунальної власності територіальної громади, та додаткових угод до нього.
Захисник звернув увагу суду на те, що за цією ж адресою зареєстрований реєстратор розрахункових операцій, що підтверджується реєстраційним посвідченням № 4632 від 27 вересня 2021 року, а також долученими до справи Х-звітом та фіскальними документами.
Крім того, до матеріалів подано витяги з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а саме витяг щодо ліцензії № 253085 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та витяг щодо ліцензії № 253086 на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами. Зазначені витяги сформовані 27 березня 2026 року, у них вказано статус записів «Діє», місце провадження діяльності: АДРЕСА_2 , дата початку дії ліцензій 03 жовтня 2025 року, а також сплату чергових платежів за період, який охоплює 23 квітня 2026 року.
Захисник також зазначив, що у протоколі помилково вказано місцем вчинення правопорушення АДРЕСА_1 , тоді як це місце є адресою реєстрації та проживання ОСОБА_1 , а не місцем здійснення господарської діяльності. На думку захисту, зазначена помилка є істотною, оскільки у матеріалах поліції та у доданих документах фігурує магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , щодо якого ОСОБА_1 мала чинні ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами.
Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи сторін, оцінивши кожний доказ окремо та докази у їх сукупності, приходить до такого висновку.
Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Зазначена норма застосовується судом, оскільки притягнення особи до адміністративної відповідальності є формою державного примусу, а тому можливе лише за умови належного встановлення всіх елементів складу адміністративного правопорушення та додержання встановленої законом процедури.
Згідно зі статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням, проступком, визнається протиправна, винна, умисна або необережна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності суд повинен установити не лише формальний факт складення протоколу, а саме подію адміністративного правопорушення, протиправність діяння, винність особи, причинний зв`язок між її діями та порушенням охоронюваних законом суспільних відносин, а також наявність усіх об`єктивних і суб`єктивних ознак складу правопорушення.
За статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Частиною першою статті 280 КУпАП передбачено, що орган, посадова особа, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган, посадова особа, встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних засобів, відеозаписом, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі статтею 252 КУпАП, орган, посадова особа, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З огляду на приписи статей 251, 252 КУпАП, суд не може визнати особу винуватою лише на підставі протоколу, якщо інші матеріали справи не підтверджують викладену в ньому фабулу або, навпаки, спростовують обов`язкові ознаки складу правопорушення.
Частина перша статті 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.
Диспозиція частини першої статті 164 КУпАП є бланкетною, оскільки для встановлення складу правопорушення необхідно звернутися до спеціального закону, який визначає порядок державної реєстрації, повідомлення про початок діяльності, ліцензування або отримання документа дозвільного характеру. У цій справі протокол містить посилання на Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Відповідно до частини сьомої статті 16 зазначеного Закону, роздрібна торгівля алкогольними напоями, крім столових вин, у тому числі через мережу Інтернет, може здійснюватися суб`єктами господарювання за наявності у них ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.
Відповідно до частини першої статті 23 цього Закону, роздрібну торгівлю тютюновими виробами та/або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюють суб`єкти господарювання за наявності у них однієї з таких ліцензій: на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами або на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.
Отже, для доведення вини ОСОБА_1 за частиною першою статті 164 КУпАП у межах пред`явленої фабули необхідно було довести сукупність таких обставин: здійснення нею саме господарської діяльності з роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами; відсутність на момент вчинення дій чинної ліцензії на відповідний вид діяльності; вчинення цих дій саме за місцем, зазначеним у протоколі; наявність вини особи у провадженні діяльності без ліцензії.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зі змісту цього витягу вбачається, що вона зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності з 19 квітня 2005 року та має види економічної діяльності, пов`язані з роздрібною торгівлею, зокрема напоями, тютюновими виробами та продуктами харчування.
Суд оцінює цей доказ як належний і допустимий, оскільки він стосується статусу особи як суб`єкта господарювання, отриманий з офіційного реєстру та безпосередньо спростовує будь-які припущення щодо провадження діяльності без державної реєстрації. Разом з тим, оскільки протоколом ОСОБА_1 фактично інкриміновано не відсутність державної реєстрації, а відсутність ліцензії, цей доказ має значення для загальної оцінки правового статусу особи, але сам по собі не є визначальним для вирішення питання про наявність чи відсутність складу правопорушення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 користується приміщенням магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 . Це підтверджується типовим договором оренди індивідуально визначеного майна № 2 від 01 грудня 2013 року та додатковими угодами до нього від 19 березня 2021 року і 29 серпня 2022 року.
Суд оцінює зазначені договори як належні докази місця фактичного провадження підприємницької діяльності, оскільки вони підтверджують правову підставу користування приміщенням, у якому розміщений магазин. Вказані документи узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема з реєстраційним посвідченням РРО та витягами з реєстру ліцензіатів.
Судом також встановлено, що у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 зареєстровано реєстратор розрахункових операцій марки MINI-T 400ME, фіскальний номер 3001208731, що підтверджується реєстраційним посвідченням № 4632 від 27 вересня 2021 року. У матеріалах справи наявні також Х-звіт та інші документи щодо роботи РРО.
Суд оцінює ці докази як належні та допустимі, оскільки вони підтверджують, що господарська діяльність ОСОБА_1 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснювалася з використанням зареєстрованого РРО за адресою АДРЕСА_2 . Водночас зазначені докази не підтверджують порушення, а навпаки свідчать про наявність у ОСОБА_1 організованого та облікованого місця роздрібної торгівлі.
Найбільш істотними доказами у справі є витяги з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.
З витягу щодо системного порядкового номера запису 253085 встановлено, що ОСОБА_1 має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Стан запису в реєстрі зазначено як « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Дата та час формування витягу: 27 березня 2026 року 13 год 28 хв. Дата початку дії ліцензії: 03 жовтня 2025 року. Місце роздрібної торгівлі: АДРЕСА_2 . У витягу також зазначено фіскальний номер РРО 3001208731 та сплату платежів за ліцензію, у тому числі за період з 03 квітня 2026 року до 03 липня 2026 року.
З витягу щодо системного порядкового номера запису 253086 встановлено, що ОСОБА_1 має ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами. Стан запису в реєстрі також зазначено як «Діє». Дата та час формування витягу: 27 березня 2026 року 13 год 28 хв. Дата початку дії ліцензії: 03 жовтня 2025 року. Місце роздрібної торгівлі: АДРЕСА_2 . У витягу також зазначено фіскальний номер РРО 3001208731 та сплату платежів за ліцензію, у тому числі за період з 03 квітня 2026 року до 03 липня 2026 року.
Суд оцінює вказані витяги як належні, допустимі, достовірні та достатні докази існування у ОСОБА_1 чинних ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами станом на 23 квітня 2026 року. Саме ці документи мають вирішальне значення, оскільки предметом обвинувачення є провадження діяльності без ліцензії.
Суд приходить до висновку, що наявність у ОСОБА_1 чинних ліцензій станом на дату, зазначену у протоколі, виключає об`єктивну сторону інкримінованого їй адміністративного правопорушення, якщо йдеться про роздрібну торгівлю у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою вул. Заводська, 64/1.
Разом з тим протокол про адміністративне правопорушення містить іншу адресу місця вчинення правопорушення, а саме АДРЕСА_1 . З матеріалів справи вбачається, що ця адреса є адресою проживання та реєстрації ОСОБА_1 , а не адресою магазину, щодо якого надані документи про оренду, РРО та ліцензії.
Судом встановлено, що інші матеріали поліції, зокрема інформація про реєстрацію правопорушення у сфері господарської діяльності та супровідні документи, містять відомості саме про магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 . Тобто в матеріалах справи наявна істотна неузгодженість між фабулою протоколу та іншими документами щодо місця події.
Суд оцінює зазначену суперечність як істотну, оскільки місце провадження господарської діяльності має юридичне значення для оцінки наявності ліцензії. Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами надаються за конкретним місцем роздрібної торгівлі. Тому правильне встановлення місця події є обов`язковою умовою для висновку про наявність або відсутність складу правопорушення.
Якщо виходити з буквального змісту протоколу, тобто з того, що продаж нібито відбувся за адресою АДРЕСА_1 , то матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що саме за цією адресою ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність, що там розміщувався продуктовий магазин, що там відбувся продаж алкогольного напою чи тютюнового виробу, а також що саме за цією адресою вона повинна була мати окрему ліцензію.
Якщо ж виходити з інших матеріалів справи та доводів захисту, що фактичні події відбувалися у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , то надані суду витяги з Єдиного реєстру ліцензіатів підтверджують наявність у ОСОБА_1 чинних ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами саме за цією адресою.
Суд не вправі самостійно змінювати фабулу протоколу, уточнювати або доповнювати обвинувачення, виправляти істотні недоліки протоколу на шкоду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Такий підхід відповідає загальним гарантіям справедливого судового розгляду, закріпленим у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії», у яких наголошено, що суд не повинен перебирати на себе функцію сторони обвинувачення.
Суд також враховує правовий підхід Верховного Суду, за яким ліцензування є формою надання суб`єкту господарювання права на провадження окремого виду діяльності, що перебуває під підвищеним державним контролем. Тому за наявності чинної ліцензії та відсутності доказів припинення, зупинення чи анулювання її дії, висновок про провадження діяльності без ліцензії не може ґрунтуватися лише на припущенні посадової особи, яка склала протокол.
Оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 779821, суд зазначає, що протокол є процесуальним документом, який фіксує позицію уповноваженої особи щодо наявності ознак правопорушення. Однак сам по собі протокол не є безумовним доказом вини особи. У цій справі протокол містить істотні суперечності щодо місця події, не містить посилання на конкретні документи, якими встановлено відсутність у ОСОБА_1 ліцензій, не містить відомостей про свідків продажу та не містить належного обґрунтування висновку про відсутність ліцензій.
Суд приходить до висновку, що протокол у цій справі не може бути покладений в основу постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки його зміст не підтверджений іншими доказами у частині відсутності ліцензій, а надані захистом документи навпаки спростовують таку обставину.
Оцінюючи факт тимчасового вилучення алкогольного напою та тютюнових виробів, суд зазначає, що сама по собі наявність у магазині пляшки горілки та пачок сигарет не є доказом провадження діяльності без ліцензії. Такі товари є предметами законної роздрібної торгівлі за наявності відповідних ліцензій. Оскільки судом встановлено наявність у ОСОБА_1 чинних ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами за адресою магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », вилучення таких товарів не підтверджує складу адміністративного правопорушення.
Оцінюючи диск із відеозаписом, долучений до матеріалів справи, суд зазначає, що відеозапис може підтверджувати певні фактичні обставини поведінки осіб, перебування працівників поліції у приміщенні магазину або факт спілкування з ОСОБА_1 . Водночас відеозапис за своєю природою не може самостійно підтвердити юридичний факт відсутності або наявності ліцензії у суб`єкта господарювання. Наявність чи відсутність ліцензії встановлюється відповідними даними Єдиного реєстру ліцензіатів, рішеннями органу ліцензування, відомостями про зупинення або припинення дії ліцензії. Таких доказів стороною, що склала протокол, суду не надано.
Судом також не встановлено наявності акта перевірки контролюючого органу, відповіді ДПС або іншого офіційного документа, який би підтверджував, що станом на 23 квітня 2026 року у ОСОБА_1 були відсутні ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами або що дія таких ліцензій була припинена чи зупинена.
Натомість матеріали справи містять офіційні витяги з Єдиного реєстру ліцензіатів, які прямо підтверджують чинність відповідних ліцензій. Тому суд приходить до висновку, що обставина відсутності ліцензії, яка є ключовою для складу правопорушення за частиною першою статті 164 КУпАП у цій справі, не доведена, а навпаки спростована письмовими доказами.
Суд погоджується з доводами захисту в тій частині, що матеріали справи не містять належних доказів відсутності у ОСОБА_1 ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами станом на 23 квітня 2026 року. Суд також погоджується з доводами захисту щодо істотності розбіжностей у зазначенні місця події, оскільки ці розбіжності безпосередньо впливають на оцінку наявності або відсутності у діях особи складу адміністративного правопорушення.
Суд не бере до уваги лише ті доводи захисту, які стосуються загальних міркувань про недоліки діяльності органу поліції без безпосереднього впливу на склад правопорушення, оскільки вирішальним для цієї справи є не загальна оцінка дій працівників поліції, а встановлення або невстановлення обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП.
Згідно зі статтею 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення доти, доки її вину не буде доведено у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Застосовуючи наведений конституційний стандарт до обставин цієї справи, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи наявні не лише сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 , а й докази, які спростовують ключову ознаку об`єктивної сторони правопорушення, а саме провадження діяльності без ліцензії.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП, оскільки матеріалами справи не доведено провадження нею господарської діяльності без ліцензії, а надані суду документи підтверджують наявність чинних ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами за місцем фактичного здійснення діяльності.
На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9, 245, 247, 251, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП, статтями 8, 19, 62 Конституції України, суд

постановив:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 164 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Тимчасово вилучені речі, а саме пляшку горілки «Зелена традиція» об`ємом 0,5 л, пачку сигарет «Прилуки» та десять пачок сигарет «LD», після набрання постановою законної сили повернути ОСОБА_1 .
Диск із відеозаписом залишити в матеріалах справи.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:       Роман БАКЛАНОВ