Справа № 465/11964/25 
Провадження 2/465/2223/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
27.05.2026 року         м. Львів
Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Величка О.В.,
з участю секретаря судових засідань Венгринюк О.Р.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів.
В обґрунтування своєї позиції зазначає, що між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. При реєстрації шлюбу позивач взяла прізвище чоловіка " ОСОБА_4 ". У шлюбі в них народились діти: донька - ОСОБА_5 , 1993 року народження, та син - ОСОБА_6 , 2006 року народження. Шлюб було розірвано 02.07.2010 року. В подальшому позивач змінила своє прізвище на " ОСОБА_7 ", а син змінив прізвище на " ОСОБА_7 ".
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.06.2025 року у справі 465/848/25 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який навчається, у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн., щомісячно, починаючи з 04.02.2025 року і до завершення ОСОБА_8 навчання в університеті ім. А. Міцкевича в м. Познань, Польща, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Суд при розгляді вказаної справи (№465/848/25) встановив, що повнолітній син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги від відповідача.
На даний час позивач із сином проживають у Польщі. Останній закінчив перший курс навчання в університеті ім. А. Міцкевича в м. Познань, Польща, і після того взяв академічну відпустку. Одночасно він вступив у Поморський медичний університет у Щецині, Польща, де і навчається на денній формі навчання на даний час. Згідно договору від 16.09.2025 року вартість навчання у Поморському медичному університеті з І по IV семестр становить 7000,00 євро за кожен семестр, а з V семестру і далі - 6500,00 євро за семестр. Навчання складається з 10-ти семестрів і триватиме до 30.06.2030 року. Навчальний внесок у розмірі 7000,00 євро (а це приблизно 350 000 грн.) за перший (зимовий) семестр в академічному році 2025/2026 сплачено, що підтверджується довідкою Поморського медичного університету №72476/2025р. від 14.11.2025 року. Відповідно до вищевказаного договору до 01.02.2026 року потрібно сплатити ще 7000,00 євро за літній семестр.
Крім того, вони з сином вимушені витрачати значні кошти на проживання у Польщі. Так, лише на оренду квартири позивач витрачає на місяць 2200 злотих (а це більш ніж 25000 грн.). Тобто, лише навчання (14000 євро) сина та його проживання у Польщі (з розрахунку половини вартості проживання 1100 злотих на місяць /13200 злотих на рік) становить на рік близько 850 000 грн. (це більш, ніж 70 000 грн. на місяць). А якщо додати до того ще вартість харчування, одягу, матеріалів для навчання, витрат на інтернет, мобільний зв`язок та інші необхідні витрати на утримання сина, то сума виходить близько 100 000 грн. на місяць.
Враховуючи, що син навчається, він не має можливості влаштуватись на роботу та отримувати заробітну плату, всі витрати по його утриманню несе виключно позивач при тому, що, працюючи вчителем початкових класів у Львівському державному ліцеї ім. С. Крушельницької, на даний час (з моменту початку навчання сина) вона перебуває у відпустці без збереження заробітної плати (на час дії воєнного стану). Всі можливі ресурси (кошти, що раніше заощадила) позивач вже використала повністю. 
У позовній заяві стверджується, що, окрім аліментів, які стягуються за вказаним рішенням суду в сумі 1514 грн., відповідач жодної матеріальної допомоги не надає (ніколи не надавав, а весь час ховався та приховував свої статки), навіть попри те, що останнім часом його фінансове становище значно покращилось. Так, за останній рік відповідач отримав 259 349,60 грн. доходу (це щомісячно більш ніж 21000,00 грн.), а останній місяць (жовтень 2025 року) - більш ніж 40000,00 грн., що підтверджується довідкою про доходи №1419 від 17.11.2025 pоку.
Позивач просить врахувати, що відповідач є працездатним, зобов`язаний брати участь в утриманні свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися. При цьому, позивач позбавлена можливості самостійно та в повній мірі забезпечити утримання спільного з відповідачем сина, оскільки на даний час не працює (не отримує заробітної плати) та не має державної допомоги, а навчання сина потребує значних грошових коштів не лише на оплату освітніх послуг та проживання, але й для придбання підручників, необхідних для навчального процесу, одягу, взуття, проїзду до навчального закладу, харчування тощо. У зв`язку із вказаним та беручи до уваги те, що відповідач наразі офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату (грошове забезпечення), на утриманні інших осіб не має, здоровий та працездатний, вважає, що слід змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача в твердій сумі (1514 гривень на сина щомісячно), на 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позову і до завершення ОСОБА_8 навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23-річного віку.
Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 13.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
30.04.2026 року протокольною ухвалою суду відповідачу ОСОБА_2 повернуто докази, подані разом із заявою від 24.03.2026 року у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку надсилання доказів стороні позивача.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив такі задоволити.
Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив. Зазначив, що на даний час є військовослужбовцем. Вказану в позові суму аліментних платежів вважає завищеною, більше того, не має можливості сплачувати вказану суму, оскільки у нього є аліментні зобов`язання по відношенню до іншої дитини. Окрім того, зазначив, що його дружина перебуває на лікуванні, що потребує фінансових витрат з його боку.
Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази у своїй сукупності та взаємозв`язку, доходить переконання про наявність підстав для часткового задоволення вимог позовної заяви.
Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.06.2025 року у справі №465/848/25 постановлено стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який навчається, у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. щомісячно, починаючи з 04.02.2025 року і до завершення ОСОБА_8 навчання в університеті ім. А. Міцкевича в м. Познань, Польща, але не довше, ніж до досягнення ним 23-річного віку.
Як з`ясовано в ході розгляду справи, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_9 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 15.09.2006 року, видане Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції).
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 розірвано 02.07.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 02.07.2010 року, виданим Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. 
В подальшому позивач змінила своє прізвище на " ОСОБА_7 ", а спільний син сторін змінив прізвище на " ОСОБА_7 ", що підтверджується відповідними свідоцтвами про зміну імені від 22.10.2021 року серії НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , виданими Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 28.11.2016 року у справі №465/4356/16-ц ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно довідки від 13.11.2025 року Мишковський Всеволод є студентом університету ім. Адама Міцкевича в Познані, Республіка Польща, запланований термін завершення навчання – 30.09.2027 року. З 01.10.2025 року по 30.09.2026 року перебуває у відпустці.
Як вбачається із довідки від 14.11.2025 року №72476/2025, виданої Міжфакультетським центром навчання англійською мовою Поморського медичного університету у Щецині, Мишковський Всеволод є студентом Поморського медичного університету у Щецині, Республіка Польща. При цьому, вказано, що навчальний внесок у розмірі 7000 євро за перший семестр в академічному році 2025/2026 – сплачено. Згідно договору про навчання від 16.09.2025 року плата за навчання становить 7000 євро за кожен семестр у роках НОМЕР_5 ; 6500 євро – за кожен семестр навчання на V році. 
Згідно договору тимчасової оренди від 15.09.2024 року, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , предметом якого є житлове приміщення, розташоване у АДРЕСА_1 , вартість оренди житлового приміщення становить 2200 злотих щомісячно.
Довідкою № 557 від 27.11.2025 року підтверджено, що ОСОБА_3 дійсно працює на основному місці роботи у Львівському державному ліцеї ім. С. Крушельницької на посаді вчителя початкових класів з 30.06.2004 року (наказ № 71 від 15.06.2004 року) по теперішній час і наразі перебуває у відпустці без збереження заробітної плати (на час дії воєнного стану).
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_6 від 17.11.2025 року №1419 відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем та отримав дохід за період з 01.12.2024 року по 31.10.2025 року в загальному розмірі 275 075 грн. 08 коп.
Нормою ст.180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів.
При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.
Крім того, згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, Сімейний кодекс України встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).
Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому, право застосування норми закону належить виключно суду.
Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 372/2393/17.
Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.
Вказане узгоджується із висновком ВС, викладеним у постанові від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів.
Таким чином, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру.
У відповідності до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно із ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
У даному випадку позивач ОСОБА_3 просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_8 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача.
Керуючись принципом розумності і справедливості, враховуючи рівність обов`язків батьків щодо матеріального утримання дитини, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум, у позивача є всі підстави для зміни способу стягнення аліментів на розмір - 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до завершення навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_8 23-річного віку.
Станом на теперішній час матеріальний стан відповідача змінився, що свідчить про наявність реальної можливості брати участь в утриманні дитини у більш справедливому та пропорційному розмірі ніж той, що визначений у твердій грошовій сумі, а саме 1514 грн. щомісяця, що відповідає принципам справедливості, розумності та найкращого забезпечення інтересів дитини, закріпленим у статті 3 Конвенції ООН про права дитини, статтях 7, 180, 182 Сімейного кодексу України.
Встановлення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача забезпечить стабільне та реальне утримання дитини, яка продовжує навчання, а також унеможливить знецінення аліментних виплат у разі зростання доходів платника.
Доходячи висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, суд враховує, що ОСОБА_8 продовжує навчання за кордоном у вищому навчальному закладі на платній формі навчання, його перебування у зв`язку з цим в Республіці Польща вимагає значних фінансових затрат як на оплату освітніх послуг, так і на проживання та доїзд. Мати ОСОБА_8 - позивач ОСОБА_3 самостійно не може повноцінно забезпечити усі необхідні витрати, пов`язані із навчанням сина, оскільки на даний час перебуває у відпустці без збереження заробітної плати на період воєнного стану, а тому для забезпечення себе та потреб сина матір вимушена здійснити продаж єдиної належної їй квартири у АДРЕСА_2 , з метою чого звернулася до агенції нерухомості, що підтверджується наданою суду довідкою від 15.12.2025 року, виданою ФОП ОСОБА_13 .
Водночас відповідач ОСОБА_2 на даний час як військовослужбовець Військової частини НОМЕР_6 має стабільний щомісячний дохід. Як сам підтвердив у судовому засіданні, із сином не спілкується, в добровільному порядку останньому не допомагає, вважає, що потреби у навчанні ОСОБА_8 на платній формі навчання немає. На переконання суду, наведене свідчить про те, що відповідач заперечує свій обов`язок нести витрати на утримання сина, який продовжує навчання, переклавши такий виключно на позивача. У даному випадку доводи відповідача ОСОБА_2 про недоцільність навчання ОСОБА_8 на платній формі навчання суд не може вважати спроможним аргументом на спростування заявлених позовних вимог, адже особисте бачення відповідачем освітнього процесу і потреби у навчанні не може обмежувати прагнень ОСОБА_8 до здобуття освіти та набуття фаху. 
Суд відповідно до вимог ч.9 ст.83 ЦПК України не бере до уваги доводи відповідача про здійснення ним витрат на утримання дружини, адже на підтвердження таких обставин ОСОБА_2 не надав доказів у встановлений процесуальним законом спосіб, внаслідок чого такі повернуто відповідачу. Крім цього, враховується те, що будь-яких обгрунтованих заперечень щодо заявленого позивачем розміру аліментів відповідач не надав. Водночас позбавлення його батьківських прав не звільняє від обов`язку виконувати аліментні зобов`язання. З урахуванням наведеного підстав для відмови в позові немає, а заявлений позивачем спосіб стягнення аліментів слід вважати релевантним встановленим в ході судового розгляду обставинам. 
Разом із тим, позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з дня подання позову до суду.
Однак, відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому суд не вбачає підстав допустити негайне виконання рішення, оскільки предметом позову є не стягнення аліментів, а зміна способу їх стягнення.
Окрім того, з дня набрання цим рішенням законної сили слід припинити стягнення аліментів на підставі заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 30.06.2025 року у справі №465/848/25. 
Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів підлягають до часткового задоволення.
Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів – задовольнити частково. 
Змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.06.2025 року у справі №465/848/25.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до завершення навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_8 23-річного віку, починаючи стягнення з дня набранням рішенням суду законної сили.
З дня набрання цим рішенням законної сили припинити стягнення аліментів на підставі заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 30.06.2025 року у справі №465/848/25. 
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 01.06.2026 року.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_8 , без зареєстрованого місця проживання, останнє відоме фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Величко О.В.