УХВАЛА
19 травня 2026 року 
м. Київ
справа №380/17289/25
адміністративне провадження № К/990/19558/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Блажівської Н.Є.,  Шишова О.О., 
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Глобал Билдінг» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2026 у справі № 380/17289/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Глобал Билдінг» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 
УСТАНОВИВ:
Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, в серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БК ГЛОБАЛ БИЛДІНГ» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України, в якому просило суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.07.2025 № 13039313/42827574 про відмову в реєстрації податкової накладної від 1.07.2024 № 1; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ГЛОБАЛ БИЛДІНГ» від 01.07.2024 № 1;
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 29.07.2025 № 13121223/42827574 про відмову в реєстрації податкової накладної від 5.09.2024 № 1; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ГЛОБАЛ БИЛДІНГ» від 05.09.2024 № 1.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 29.07.2025 № 13121223/42827574 про відмову в реєстрації податкової накладної від 05.09.2024 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних; Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 05.09.2024 №1, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «БК Глобал Билдінг» датою її подання на реєстрацію. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Глобал Билдінг» залишено без задоволення; апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задоволено. Скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року у справі № 380/17289/25 в частині задоволення позову та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позовної вимоги про скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 29.07.2025 № 13121223/42827574 про відмову в реєстрації податкової накладної від 05.09.2024 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 05.09.2024 № 1.
В частині відмови в задоволенні позову рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року у справі № 380/17289/25 залишено без змін.
Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження. 
До Верховного Суду 29.04.2026 надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Глобал Билдінг» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2026 у справі № 380/17289/25.
Посилаючись на вимоги частини 5 статті 328 КАС України скаржником зазначено, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для позивача, у тому числі кожного без виключення платника податків, в якого виникає обов`язок зареєструвати податкову накладну у зв`язку із настанням першої події - дата зарахування коштів на банківський рахунок платника податку - позивача як авансова оплата з метою авансування передбачених договором робіт та/або послуг.
Скаржник вказує, що з 2017 року не втрачають своєї актуальності судові спори бізнесу з податковими органами щодо скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання зареєструвати такі накладні; з 2023 року процедура прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних зазнала змін, а саме, податковий орган після отримання від платника податків пояснень має право запросити додаткові пояснення та документи, яких не вистачає для прийняття рішення. Судовий захист у цій категорії спорів залишається єдиним ефективним, хоча й доволі тривалим способом відновлення порушених прав платників податків, а позитивний результат вирішення спору у суді значною мірою залежить від того, наскільки якісне судочинство.
Позивач вважає, що законодавець, з огляду на приписи пункту 187.1 статті 187 та пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України встановлює обов`язок подання податкової накладної на реєстрацію у платника податків виникає після кожного отримання коштів як попередньої оплати (аванс) незалежно від наявності інших первинних документів. До того ж, як вказується судами першої та апеляційної інстанції, матеріалами справи підтверджено, що позивачем надавалися до контролюючого органу первинні документи, а це на думку скаржника означає, що позивачем надано документи, які підтверджують та розкривають суть, внутрішню сторону господарської операції, на виконання якої складено податкові накладні від 1.07.2024 № 1 та від 5.09.2024 № 1 за правилом першої події - отримання коштів як попередньої оплати (аванс).
В контексті викладених обставин, скаржник посилався на правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах: 1) від 7.12.2022 у справі № 500/2237/20 в контексті висновків: «що при розгляді таких спорів судами, крім іншого, має бути встановлено настання обставини, яка обумовлює обов`язок платника податків скласти податкову накладу та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних»; 2) від 19.07.2023 року у справі № 420/7850/22 в якій зазначено, що: «приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом»; 3) від 24.03.2025 у справі № 140/32696/23, в контексті висновків, що: «законодавець передбачив, що у разі недостатності пояснень та документів, наданих за наслідками отримання квитанцій про зупинення, податковий орган саме у повідомленні про надання додаткових документів повинен конкретизувати той перелік документів та інформації, яку додатково слід надати платнику податків».
Однак, на думку скаржника, практика Верховного Суду у податкових спорах в Україні не відповідає концепції обґрунтованих сподівань (legitimate expectations), що є частиною принципу правової визначеності, який базується на практиці Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) але не застосовується Верховним Судом. Концепція обґрунтованих сподівань означає, що платник податків має право розраховувати на стабільність, передбачуваність та несуперечність дій податкових органів, а також чинного законодавства. Скаржник вважає, що пункти Порядку № 520 не можуть мати прерогативи над вимогами Податкового кодексу України.
Враховуючи усе вищевикладене, скаржник просив суд задовольнити касаційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові та скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю. Прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю:
-визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.07.2025 № 13039313/42827574 про відмову в реєстрації податкової накладної від 1.07.2024 № 1;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ГЛОБАЛ БИЛДІНГ» (місцезнаходження: Україна, 79000, Львівська обл, м. Львів, вул. Промислова, буд 27; код за ЄДРПОУ 42827574) від 1.07.2024 № 1.
Касаційна скарга не містить посилань на задоволення інших вимог в частині протиправності рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 29.07.2025 № 13121223/42827574 про відмову в реєстрації податкової накладної від 5.09.2024 № 1 та зобов`язання відповідача зареєструвати вказану накладну, однак як вказувалось судом вище, містить вимогу про задоволення позову повністю.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина 3 статті 2 КАС України).
Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
За правилами пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: 
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; 
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Частиною 6 статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним. Відповідно до пункту 10 частини 6 статті 12 КАС України суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Пунктом 4 частини 4 статті 12 КАС України визначено перелік категорій справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження. Положення вказаної правової норми процесуального закону узгоджуються з приписами статті 257 КАС України.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині 4 цієї статті.
Суд першої інстанції, врахувавши вимоги статей 12, 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Переходячи до обґрунтованості визначених скаржником підстав касаційного оскарження, Суд звертає увагу, що в доводах касаційної скарги скаржник посилається на те, що до предмета доказування у цій справі належать обставини того, чи є обґрунтованою вимога контролюючого органу про надання додаткових документів для цілей підтвердження права на реєстрацію спірної податкової накладної в ЄРПН в розрізі встановлених у цій справі обставин; чи є належним чином обґрунтованим і вмотивованим оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН в контексті взаємозв`язку підстави для прийняття такого рішення із поведінкою позивача та змістом наданих ним документів та пояснень.
Однак, як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, який є загальнодоступним для ознайомлення, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.07.2025 №13039313/42827574 і враховуючи правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 24.03.2025 у справі № 140/32696/23 дійшов висновку про правомірність прийняття вказаного рішення контролюючого органу, внаслідок неподання позивачем жодних документів на повідомлення контролюючого органу №13005519/42827574.
Зокрема, судом першої інстанції враховано, що Верховний Суд у постанові від 24.03.2025 у справі № 140/32696/23 сформував висновок про те, що якщо за результатами розгляду письмових пояснень та копій документів, наданих платником податків внаслідок отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, комісія регіонального рівня дійде висновку, що таких пояснень і документів недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, вона направляє платнику податків повідомлення, в якому зазначає конкретний перелік документів та інформації, які слід надати. Протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання повідомлення, платник податків може скористатися правом на подання додаткових пояснень та копій документів згідно із змістом Повідомлення. Якщо платник податків не скористався таким правом, то комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. У вищевказаній постанові Верховний Суд звернув увагу на те, що законодавець передбачив, що у разі недостатності пояснень та документів, наданих за наслідками отримання квитанцій про зупинення, податковий орган саме у повідомленні про надання додаткових документів повинен конкретизувати той перелік документів та інформації, яку додатково слід надати платнику податків.
В межах даної справи № 380/17289/25 судом першої інстанції встановлено, що: «за результатами розгляду поданої податкової накладної від 01.07.2024 №1 відповідач-1 24.06.2025 надіслав позивачу повідомлення №13005519/42827574 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якому запропонував надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних/розрахунку коригування, а саме: Подати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберіганні і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, первинних документів щодо постачання, придбання товарів / послуг, розрахункових документів та / або банківських виписок з особових рахунків. Позивачем не надано доказів надіслання додаткових пояснень та/або документів на таке повідомлення контролюючого органу у визначений Порядком № 520 п`ятиденний строк.
Отже, з установлених у цій справі обставин, враховуючи правову позицію Верховного Суду щодо застосування Порядку № 520 (в редакції, чинній з 08.03.2023), суд першої інстанції встановив, що: «податковий орган, проаналізувавши надані позивачем пояснення і документи, але не знайшовши підстав для прийняття рішення про реєстрацію відповідної ПН в ЄРПН, забезпечив позивачу право на подання додаткових пояснень та документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено. Зміст повідомлення свідчить, що шляхом проставлення відмітки у відповідній графі та заповнення графи «Додаткова інформація» не отримано повідомлення про надання додаткових документів та/або документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також повідомив про наслідки ненадання додаткових пояснень і документів протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання повідомлення.
Отже за висновками суду першої інстанції, неподання позивачем жодних документів на повідомлення контролюючого органу №13005519/42827574 свідчить про наявність правових підстав для прийняття ГУ ДПС у Львівській області рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 01.07.2024 №1.
Суд першої інстанції також зауважив, що законодавець передбачив, що у разі недостатності пояснень та документів, наданих за наслідками отримання квитанцій, податковий орган саме у повідомленні повинен конкретизувати той перелік документів та інформації, яку додатково слід надати платнику податків.
Однак за висновком суду першої інстанції, в повідомленні №12516478/33895041 відповідач-1 чітко вказав, які саме документи слід надати щодо зупиненої податкової накладної, проте позивач таким правом не скористався, що за висновками суду першої інстанції свідчить про правомірність прийняття рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.07.2025 № 13039313/42827574 про відмову в реєстрації податкової накладної від 1.07.2024 № 1».
За результатами апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про правомірність прийняття відповідачем рішення ГУ ДПС у Львівській області про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 01.07.2024 року в Єдиному реєстрі податкових накладних є від 03.07.2025 № 13039313/42827574, оскільки позивач на пропозицію відповідача додаткових пояснень та документів не надав.
При цьому, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно прийнято рішення від 29.07.2025 № 13121223/42827574 про відмову в реєстрації податкової накладної від 5.09.2024 № 1 з наступних підстав.
Зокрема, судом апеляційної інстанції встановлено, що: « 24.07.2025 відповідач надіслав позивачу повідомлення №13105079/42827574 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної від 05.09.2024 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: первинних документів щодо постачання, придбання товарів і послуг, транспортування продукції .
25.07.2025 позивач подав до ДПС України повідомлення № 3 про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування з додатковими поясненнями, що підтверджується матеріалами справи до якого долучено 21 додаток.
За висновком суду апеляційної інстанції, до повідомлення долучені наступні документи: - копії банківських виписок; - відомості про нарахування заробітної плати за липень та грудень 2024 року; -видаткові накладні.
Однак, проаналізувавши подані позивачем документи на повідомлення №13105079/42827574 від 24.07.2024 року, суд апеляційної інстанції встановив, що позивач частково надав документи, які запитував відповідач, але на пропозицію відповідача не надав первинних документів щодо придбання товарів і послуг, транспортування продукції. Отже на пропозицію відповідача, надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, позивач не надіслав їх у повному обсязі, що за висновком суду апеляційної інстанції свідчить про обґрунтованість прийняття відповідачем рішення від 29.07.2025 № 13121223/42827574 про відмову в реєстрації податкової накладної від 5.09.2024 № 1».
Суд звертає увагу, що в доводах касаційної скарги скаржник вказує загальні посилання на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для позивача і кожного платника, в якого виникає обов`язок зареєструвати податкову накладну у зв`язку із настанням першої події. 
Однак, доводи касаційної скарги не містять посилань на помилковість вищенаведених висновків судів попередніх інстанцій в межах оцінки судами доказів у справі, які слугували підставою для висновку про правомірність прийняття відповідачем оскаржуваних рішень, внаслідок не надання/або неповного надання позивачем запитуваних відповідачем документів, як і не містять посилань на неправомірність врахування судом першої інстанції правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 24.03.2025 у справі № 140/32696/23 в контексті застосування вимог Порядку № 520 (враховуючи зміни, внесені з 08 березня 2023 року відносно алгоритму взаємодії платника податків та контролюючого органу), а лише містять загальні посилання на інші постанови Верховного Суду, без доведення подібності правовідносин у справах.
Тоді, як враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Отже, Суд вважає, що обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Глобал Билдінг» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2026 у справі № 380/17289/25.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	І.А. Васильєва Н.Є. Блажівська   О.О. Шишов