ЗАОЧНЕ Рішення
ІмЕНЕм УкрАїни

справа № 521/5330/26
провадження № 2/521/4912/26

10 червня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого судді Михайлюка О.А.,
при секретарі Тарасюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 07 грудня 2021 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики грошей на загальну грошову суму у розмірі 146716,80 (сто сорок шість тисяч сімсот шістнадцять) гривень 80 копійок, що в еквіваленті на день підписання цього договору, за комерційним курсом купівлі доларів США, встановленим ПАТ КБ «Приватбанк» (27,20 грн. за 1 дол. США), становить 5 394,00 (п`ять тисяч триста дев`яносто чотири) долара США 00 центів.
Позивач вказує, що ОСОБА_3 , шляхом підписання заяви, засвідченої в нотаріальному порядку Милимко Н.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області 07.12.2021 за реєстровим №1604, надала згоду своєму чоловіку ОСОБА_2 на укладання Договору позики грошей транспортного засобу та/або договору застави (на строк, за ціну та на умовах за його розсудом) транспортного засобу типу загального легкового універсал марки JEEP PATRIOT, 2012 року випуску, номер шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , належного на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , виданого та зареєстрованого ТСЦ 5141 04.12.2021 та на укладання та підписання усіх додаткових договорів до них та договорів про їх розірвання. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. 
Оскільки, відповідачі не виконали зобов`язання щодо повернення суми боргу у повному обсязі, позивач вимушений звернутись до суду.
Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість в розмірі 83638,00 (вісімдесят три тисячі шістсот тридцять вісім) гривні 00 копійок; понесені судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень; понесені судові витрати, а саме судовий збір за подання дійсної позовної заяви, за забезпечення позовних вимог, отримання звіту, довідок з приводу оцінювання майна Відповідача та інше.
Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подав до суду заяву, відповідно до якої просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, справу розглянути за відсутності сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали. 
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що 07 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладеного Договір позики грошей на загальну грошову суму у розмірі 146 716,80 (сто сорок шість тисяч сімсот шістнадцять) гривень 80 копійок, що в еквіваленті на день підписання цього договору, за комерційним курсом купівлі доларів США, встановленим ПАТ КБ «Приватбанк» (27,20 грн. за 1 дол. США), становить 5 394,00 (п`ять тисяч триста дев`яносто чотири) долара США 00 центів. 
Відповідно до п.3 вказаного Договору позики сторони домовились, що Позичальник зобов`язаний повернути (погасити) таку ж суму грошових коштів в повному обсязі до 07.04.2022 (сьомого квітня дві тисячі двадцять другого) року включно, який може бути продовжений за взаємною згодою сторін.
Згідно з п. 3.1. Сторони узгодили, що у випадку зміни курсу гривні до долара США, позика підлягає поверненню, таким чином, щоб розмір повернутої позики (частини позики) відповідав доларовому еквівалентові позики за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ ПРИВАТБАНК» станом на дату повернення позики (частини позики).
Відповідно до п. 3.2 Договору позики повернення Позичальником позиченої суми повинно вчинятись 07 числа кожного місяця за наступним графіком: до 07.01.2022 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК», станом на дату повернення частини позики становитиме 261,00 (двісті шістдесят один) долар США 00 центів, до 07.02.2022 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК», станом на дату повернення частини позики становитиме 400,00 (чотириста) доларів США 00 центів, до 07.03.2022 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК», станом на дату повернення частини позики становитиме 400,00 (чотириста) доларів США 00 центів, а решту суми у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК», станом на дату повернення частини позики, становитиме 4 072,00 (чотири тисячі сімдесят два) долара США 00 центів – по 07.04.2022 (сьомого квітня дві тисячі двадцять другого).
Позивач виконав умови Договору позики, а саме передав відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 146 716,80 (сто сорок шість тисяч сімсот шістнадцять) гривень 80 копійок. Факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів у розмірі 146 716,80 (сто сорок шість тисяч сімсот шістнадцять) гривень 80 копійок, окрім п.2 Договору позики грошей, підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 07 грудня 2021 року.
За положенням п.12 Договору позики грошей з метою забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором Сторони домовились укласти договір застави транспортного засобу, типу загальний легковий універсал, марки JEEP, модель PATRIOT, номер шасі (кузов, рама): НОМЕР_1 , рік випуску: 2012, колір: сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
07 грудня 2021 року, на виконання вказаного положення Договору Позики, між ОСОБА_1 , з однієї сторони у якості Заставодержателя, та ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , з другої сторони, у якості Заставодавця, укладено Договір Застави, відповідно до якого заставою забезпечується виконання зобов`язань ОСОБА_2 за Договором Позики від 07 грудня 2021 року, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за умовами якого ОСОБА_2 , зокрема, зобов`язаний повернути Заставодержателю позику в 146 716,80 (сто сорок шість тисяч сімсот шістнадцять) гривень 80 копійок до 07 квітня 2022 року. Предметом застави за п.5 Договору Застави є транспортний засіб марки JEEP, модель PATRIOT, 2012 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований 04 грудня 2021 року ТСЦ 5141. Пунктом 6 Договору застави передбачено, що предмет застави належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 04 грудня 2021 року ТСЦ 5141. Заставодавець та Заставодержатель в п. 7 дійсного договору дійшли згоди, що вартість предмета застави на момент укладення договору складає 147 000, 00 (Сто сорок цім тисяч) гривень 00 копійок.
Судом також встановлено, що ОСОБА_3 , шляхом підписання заяви, засвідченої в нотаріальному порядку приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Милимко Н.М. 07.12.2021 за реєстровим № 1604, надала згоду своєму чоловіку ОСОБА_2 на укладання Договору позики грошей транспортного засобу та/або договору застави (на строк, за ціну та на умовах за його розсудом) транспортного засобу типу загального легкового універсал марки JEEP PATRIOT, 2012 року випуску, номер шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , належного на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , виданого та зареєстрованого ТСЦ 5141 04.12.2021 та на укладання та підписання усіх додаткових договорів до них та договорів про їх розірвання.
Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.
Такі випадки передбачені статтею 193, статею 524 ЦК України, Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність», Законом України «Про валюту і валютні операції».
Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.
Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Стаття 61 Сімейного кодексу України передбачає, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно з приписами ст. 65 та 73 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом установлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і одержане за договором використано на її потреби.
Судом встановлено, що відповідачі належним чином не виконали свої зобов`язання та не повернули позивачу у строк визначений у договорі позики борг.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п.7 Договору позики в разі, коли Позичальник не поверне Позикодавцю позику (або її частину) у встановлений строк (або достроково у випадках передбачених цим Договором), Позикодавець вправі стягнути заборгованість за позикою та штрафні санкції, згідно п.8 цього Договору, в примусовому порядку, шляхом відповідно до діючого законодавства України.
Згідно з положеннями п.8 Договору позики в разі якщо Позичальник своєчасно не поверне суму позики (та/або її частини) у встановлений строк, Позичальник зобов`язаний сплатити на вимогу Позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 100% (сто процентів) річних від простроченої суми, пеню у розмірі 10% (десять процентів) від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, за кожен день прострочення та за кожне відповідне неналежне виконання умов цього договору, а також штраф у розмірі 5% (п`ять відсотків) від суми позики, зазначеній у п.1 договору позики грошей, за кожне порушення строків сплати позики.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що розмір заборгованості за договором позики складає 83 638,00 (вісімдесят три тисячі шістсот тридцять вісім) гривні 00 копійок, що розрахована наступним чином: 1 900,00 х 44,02 = 83 638,00 , де 1 900,00 - суму заборгованості у доларовому еквіваленті на дату позову (30.03.26) 44,02 - комерційний курс купівлі доларів США, встановлений ПАТ КБ «Приватбанк за 1 дол. США на дату позову (30.03.26)..
Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості в розмірі 83638,00 (вісімдесят три тисячі шістсот тридцять вісім) гривні 00 копійок.
Статтею 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 (двадцять) копійок, що підтверджується квитанцією №8340-8379-4159-7412 від 31 березня 2026 року.
Оскільки позовні вимоги про стягнення боргу за договором позики задоволено, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідачів.
Позивач також просить суд стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень, на підтвердження чого надав Договір про надання правової допомоги від 01 жовтня 2021 року, акт розрахунку до Договору про надання правової допомоги від 25 березня 2026 року.
Згідно із ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги.
Стороною позивача суду не надано опису наданих послуг, доказів на підтвердження факту оплати наданої правничої допомоги, тому суд відмовляє у задоволенні даної позовної вимоги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 192, 193, 525, 526, 530, 541, 610, 612, 625, 1046, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 76, 77, 89, 141, 265, 280, 354 ЦПК України, суд –
вирішив:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики – задовольнити частково.
Стягнути солідарно із  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ),  ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_7 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ) заборгованість в розмірі 83638,00 (вісімдесят три тисячі шістсот тридцять вісім) гривні 00 копійок.
Стягнути солідарно із  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ),  ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_7 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ) – 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 (двадцять) копійок в рахунок сплаченого судового збору.
В задоволенні решти вимог – відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк
10.06.26