Провадження № 2/742/112/26 
Єдиний унікальний № 742/2732/25 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року м. Прилуки 
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області 
в складі головуючого судді Давидчука Д.П., 
за участю секретаря судового засідання Сумцової Т.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», треті особи: Приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Могиленко Лариса Миколаївна, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зняття заборони відчуження квартири,
ВСТАНОВИВ:
І. Суть справи.
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якої діє адвокат Дуденок О.О. (далі – Позивач), через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», треті особи: Приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Могиленко Лариса Миколаївна, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зняття заборони відчуження квартири.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору міни квартир від 29.06.1999 року, посвідченого Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою (реєстр № 2-3066), а також свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2022 року, виданого приватним нотаріусом Колодуб С.М. Прилуцького районного нотаріального округу (реєстр № 687). 
13.11.2006 року власниками квартири АДРЕСА_1 (на той час — ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ), було укладено іпотечний договір на виконання кредитного договору № 30-08/МК/2006-980 від 13.11.2006 року, укладеного між ПАТ «КБ «НАДРА» та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), поручителем за яким виступала ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Могиленко Л.М. (реєстр № 5539), відповідно до якого від АТКБ «Надра» було отримано 50 000 грн із зобов`язанням повернути кошти до 13.11.2011 року.
У той же день, 13.11.2006 року, було накладено заборону на відчуження зазначеної квартири, яку зареєстровано в реєстрі за № 157. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зазначені дані внесені за номером запису про обтяження 47645750.
Позивач письмово звернулася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який здійснює визначені законом повноваження під час ліквідації ПАТ КБ «Надра» з вимогою надати інформацію про повне виконання умов договору та повернення коштів. Листом від 10.04.2023 року Фонд повідомив, що зобов`язання за кредитним договором № 30-08/МК/2006-980 від 13.11.2006 року виконані в повному обсязі. Однак, попри наявність такого письмового підтвердження, нотаріус відмовила у знятті заборони. Після повторного звернення до відповідача позивач отримала додатковий лист від 30.10.2023 року.
Станом на теперішній час будь-які виконавчі провадження щодо позивача відсутні, що підтверджується відповіддю Фонду.
З огляду на підтвердження виконання зобов`язань та відмову нотаріуса у знятті заборони, позивач змушена звернутися до суду з метою захисту своїх прав.
У зв`язку з викладеним позивач просить суд скасувати (зняти) заборону відчуження (номер запису про обтяження: 47645750) з квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 4042995 від 13.11.2006 року.

ІІ. Процесуальні рішення у справі.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 січня 2026 року замінено первісного відповідача Фонд Гарантування вкладів фізичних осіб на належного відповідача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра».
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 березня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

ІІІ. Позиції сторін.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча про дату, час та місце слухання справи були належним чином повідомлені. Враховуючи неявку учасників справи, суд вирішив на підставі ст. 247 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
06.06.2025 року до суду надійшов відзив представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у якому зазначено, що Фонд здійснює виведення ПАТ «КБ «НАДРА» з ринку з 28.09.2020 на підставі відповідних рішень Національного банку України та виконавчої дирекції Фонду. Зокрема, з 06.02.2015 року в банку було запроваджено тимчасову адміністрацію, а з 05.06.2015 року — розпочато процедуру ліквідації. Фонд вказує, що відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснює повноваження щодо ліквідації банку до моменту його припинення, однак при цьому є окремою юридичною особою публічного права та діє виключно в межах наданих законом повноважень. Згідно з даними ЄДР, ПАТ «КБ «НАДРА» станом на момент розгляду справи не припинено, а перебуває в стані ліквідації. У зв`язку з цим Фонд зазначає, що не є належним відповідачем у справі, оскільки не був стороною кредитного та іпотечного договорів і не є обтяжувачем спірного майна. Відтак просить долучити відзив до матеріалів справи та відмовити у задоволенні позову до Фонду як до неналежного відповідача.
22.01.2026 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Дуденок О.О. про заміну первісного відповідача належним відповідачем, яка просить у даній справі замінити первісного відповідача Фонд Гарантування вкладів фізичних осіб на належного відповідача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», а Фонд Гарантування вкладів фізичних осіб - залучити як третю особу.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 січня 2026 року замінено первісного відповідача — Фонд гарантування вкладів фізичних осіб — на належного відповідача — Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053), а також залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалося, письмових заперечень до суду не надало. Причини неявки до суду не повідомило.
Приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Могиленко Лариса Миколаївна надала заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відтак, з огляду на вказані приписи ЦПК, а також приймаючи до уваги позицію позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи.
Згідно ч.1 ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. 
Також суд керувався листом Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду від 29.01.2025 №231/0/208-25, згідно з п. 5 якого у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд ухвалює судове рішення (скорочене або/та повне), підписує його, але не проголошує. За таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення. 
Відтак, 28.04.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. 

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
На підставі договору міни квартирами від 29.06.1999 року, посвідченого Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою Реєстр №2-3066 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2022 року, виданого приватним нотаріусом Колодуб С.М. Прилуцького районного нотаріального округу реєстр №687  ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9, 10, 11).
Право спільної часткової власності позивача, розмір частки якої ставить , на домоволодіння зареєстровано за номером 58717861 від 22.02.2025 року, що підтверджується відповідним записом про реєстрацію вчиненим державним реєстратором Ладанської селищної ради Чернігівської області Чудо Т.Г. (а.с. 10).
З договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Могиленко Л.М., реєстр 5539, згідно з яким від АТКБ «Надра» було отримано 50 000 грн. з обов`язком повернути кошти до 13.11.2011 року (а.с.13).
Згідно з інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 13.11.2006 року було накладено заборону на відчуження зазначеної квартири, зареєстровано в реєстрі за № 157; номер запису про обтяження 47645750 (а.с. 16).
Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у відповідь на звернення від 20.02.2023 (вх. № К-530/23 від 14.03.2023) повідомлено, що відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 28.09.2020 № 1764 повноваження щодо ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА» здійснюються Фондом безпосередньо до моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб — підприємців та громадських формувань. Зазначено, що за наявною у Фонду інформацією під час ліквідаційної процедури зобов`язання за кредитним договором № 30-08/МК/2006-980 від 13.11.2006, укладеним із ОСОБА_4 , поручителем за яким виступала ОСОБА_5 , виконані в повному обсязі. Вказано, що розкриття банківської таємниці здійснюється відповідно до постанови Правління Національного банку України від 14.07.2006 № 267 «Про затвердження Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці» та Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с. 17).
Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повідомлено, що на виконання частини другої статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішенням виконавчої дирекції Фонду від 14.09.2020 № 1676 затверджено ліквідаційний баланс ПАТ «КБ «НАДРА» станом на 01.09.2020 та звіт про виконання ліквідаційної процедури, у зв`язку з чим відповідно до частини третьої статті 53 зазначеного Закону ліквідаційну процедуру банку вважається завершеною. Також зазначено, що за наявними у Фонду даними зобов`язання ОСОБА_4 за кредитним договором № 30-08/МК/2006-980 від 13.11.2006 перед ПАТ «КБ «НАДРА» були виконані в повному обсязі до дати запровадження тимчасової адміністрації 06.02.2015, а фінансові претензії за цим кредитним договором та договорами застави (іпотеки), що забезпечували його виконання, відсутні (а.с. 18).
Приватний нотаріуса Могиленко Л.М. у листі від 11.08.2023 повідомив, що відповідно до чинного законодавства України до повноважень нотаріуса не входить зняття арешту (заборони) з нерухомого майна (а.с. 19).

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Відповідно до п. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 316, ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Як встановлено в судовому засіданні, на підставі 
На підставі договору міни квартирами від 29.06.1999 року, посвідченого Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою Реєстр №2-3066 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2022 року, виданого приватним нотаріусом Колодуб С.М. Прилуцького районного нотаріального округу реєстр №687  ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9, 10, 11).
Право спільної часткової власності позивача, розмір частки якої становить , на домоволодіння зареєстровано за номером 58717861 від 22.02.2025 року, що підтверджується відповідним записом про реєстрацію вчиненим державним реєстратором Ладанської селищної ради Чернігівської області Чудо Т.Г. (а.с. 10).
В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між позивачем та ВАТ КБ «Надра» 13.11.2006 року укладено договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно – квартира, що знаходиться по АДРЕСА_2 .
Посвідчуючи договір приватним нотаріусом 13.11.2006 року було накладено заборону на відчуження зазначеної квартири, зареєстровано в реєстрі за № 157; номер запису про обтяження 47645750 (а.с. 16).
З договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Могиленко Л.М., реєстр 5539, згідно з яким від АТКБ «Надра» було отримано 50 000 грн. з обов`язком повернути кошти до 13.11.2011 року (а.с.13).
Згідно з інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 13.11.2006 року було накладено заборону на відчуження зазначеної квартири (а.с. 16).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 414998814 від 25.02.2025 року, наявний запис про заборону відчуження нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , власниками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Реєстраційний номер обтяження — 47645750. Підставою внесення запису є договір іпотеки від 13.11.2006 року, реєстровий № 5539.
У Державному реєстрі іпотек наявні відомості про іпотеку на підставі договору від 13.11.2006 року за реєстровим номером 5539, об`єктом якої є вищевказана квартира, іпотекодержатель - ВАТ КБ «Надра».
Згідно з листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повідомлено, що на виконання частини другої статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішенням виконавчої дирекції Фонду від 14.09.2020 № 1676 затверджено ліквідаційний баланс ПАТ «КБ «НАДРА» станом на 01.09.2020 та звіт про виконання ліквідаційної процедури, у зв`язку з чим відповідно до частини третьої статті 53 зазначеного Закону ліквідаційну процедуру банку вважається завершеною. Також зазначено, що за наявними у Фонду даними зобов`язання ОСОБА_4 за кредитним договором № 30-08/МК/2006-980 від 13.11.2006 перед ПАТ «КБ «НАДРА» були виконані в повному обсязі до дати запровадження тимчасової адміністрації 06.02.2015, а фінансові претензії за цим кредитним договором та договорами застави (іпотеки), що забезпечували його виконання, відсутні (а.с. 18).
Відповідно до постанови Правління НБУ від 04 червня 2015 р. № 356 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 червня 2015 р. № 113, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "НАДРА" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "НАДРА".
Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.
Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).
Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.
З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.
Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.
Згідно Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 року за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.
Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.
У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.
Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.
Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином ( ч. 1 ст. 599 ЦК України).
З огляду на зміст ст. 526, 599 ЦК України зобов`язання буде вважатися виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.
Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною для припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку).
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.
Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та банком було укладено іпотечний договір, предметом якого є вказана квартира.
Разом із тим встановлено, що зобов`язання за кредитним договором позивачем виконані у повному обсязі, а відповідно до пункту 1 частини 1 статті 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.
Запис про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки, за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором, є перешкодами в реалізації позивачем права на розпорядження належним їй будинком.
Тому, припинення обтяжень речового права на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек, сприятиме поновленню прав позивача.
Подібні правові висновки дійшов Верховний Суд у постановах від 14.02.2024 року у справі № 645/2822/20 та від 22.02.2024 року у справі № 303/4847/22.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Право власності згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.
Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.
Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що іпотека, яка була підставою для обтяження майна позивача, припинена, таке обтяження на даний час не знято, його наявність створює перешкоди у реалізації позивачем його права власності, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 328, 381, 386, 391, 509, 526, 598 ЦК України та керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», треті особи: Приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Могиленко Лариса Миколаївна, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зняття заборони відчуження квартири - задовольнити.
Скасувати (зняти) заборону відчуження, номер запису про обтяження: 47645750 на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 4042995 від 13.11.2006 року.
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.
Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідач має право оскаржити заочне рішення до суду апеляційної інстанції лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Через неявку всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України), а датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) 
Повний текст рішення складено 29.04.2026. 

Суддя Дмитро ДАВИДЧУК