Справа № 358/254/26  Провадження № 2/358/564/26   	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року м. Богуслав 

Богуславський районний суд Київської області в складі: 
головуючого судді Романенко К.С., 
за участю секретаря судового засідання Шпак К.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И В: 

19.02.20256 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» адвокат Усенко М.І. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №2289624 від 18.04.2020 року в загальному розмірі 19 704,92 грн. (дев`ятнадцять тисяч сімсот чотири) гривні 92 коп., сплачений судовий збір в сумі 2 662,40 грн. та 8 000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.
Також представник позивача звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів по справі, в якому просить витребувати у АТ КБ «Приватбанк» (ЄДРПОУ: 14360570; адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок, 1д) інформацію:
- Чи була успішною транзакція, здійснена 18.04.2020, в сумі 7000 грн. на банківську картку №18.04.2020, власником якої є ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 .)?
- Чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_2 ?
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 18.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2289624, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн. на умовах визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений Договором. 
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч. 12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору.
На підтвердження виконання Товариством зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором позивач надав копію Договору про надання споживчого кредиту № 2289624 від 18.04.2020 року; копію Додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту № 2289624 від 18.04.2020 року; копію довідки про ідентифікацію.
Згідно п. 2.1 кредитного договору позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий клієнтом.
На підтвердження виконання Товариством зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором позивач надає повідомлення від провайдера, що надає послуги ТОВ «Авентус Україна» з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків про успішно проведені кошти в системі на рахунок позичальника.
Отже, даний кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства в електронній формі.
26.02.2021 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення права вимоги № ККАУ-26022021.
Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Авентус Україна», включно і до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 2289624 від 18.04.2020 року.
Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. 
Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк відповідачем не була погашена, станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 19 704,92 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту – 6 931,00 грн.; заборгованість за процентами – 12 773, 92 грн.
Отже, термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. 
Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області від 30.03.2026 провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам встановлені строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення. Також вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 52, 53).
14.04.2026 відповідач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Шапошника Євгкнія Васильовича подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов вважає незаконним та необґрунтованим, з наступних підстав. 
Відповідач стверджує, що жодних дій до укладання 18.04.2020 з Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА», правонаступником якого є Товариство з обмеженою «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», договору № 2289624 про надання споживчого кредиту не вчиняла і кошти за даним договором для власних потреб не отримував.
На підтвердження факту укладання договору про надання споживчого кредиту позивачем до позовної заяви додано копію договору № 2289624 про надання споживчого кредиту від 18.04.2020, паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит(стандартизована форма)), графік платежів до договору про надання споживчого кредиту № 2289624 від 18.04.2020, а також довідку про ідентифікацію, які підписані власноручним підписом директора «АВЕНТУС УКРАЇНА» Довгаль В. 
Разом з тим, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів надсилання ОСОБА_1 електронного повідомлення на укладання електронного договору, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, реєстрації, створення особистого кабінету та проведення ідентифікації відповідачки при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Також позивачем не було надано жодних доказів укладення між товариством та клієнтом – відповідачем ОСОБА_1 договору про використання удосконаленого електронного підпису, удосконаленої електронної печатки та простого електронного підпису при укладанні кредитного договору.
У свою чергу, відповідач ОСОБА_1 заперечує надходження 18.04.2020 на його мобільний телефон одноразового ідентифікатора та факт підписання електронним підписом договору про надання фінансового кредиту між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА».
Складена директором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» Довгаль В. довідка про ідентифікацію не являється належним та допустимим доказом, оскільки не містить дати її складання та час відправки ідентифікатора позичальнику.
Крім того, як вбачається з доданих до позовної заяви копій документів, які перераховано вище, були підписані власноручним підписом директора ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» ОСОБА_3 та електронним підписом ОСОБА_1 , що суперечить вимогам ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Також стверджує, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів надання 18.04.2020 відповідачу ОСОБА_1 кредиту у розмірі 15000 гривень.
З доданого позову листа за вих. № 6516-ВП від 16.12.2025 ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» вбачається, що ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» за дорученням ТОВ «АВЕНТУС Україна» 18.04.2020 здійснило успішний переказ коштів на карту клієнта на суму 7 000 гривень, маска карти НОМЕР_3 .
Проте, вказана інформаційна довідка не містить інформації про те, що вище вказана платіжна карта належить відповідачу ОСОБА_1 .
З копії договору № 2289624 про надання споживчого кредиту від 18.04.2020 вбачається, що між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 , був укладений договір про надання кредиту на суму 7 000 гривень на строк 7 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 695,40 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,9 % на добу.
В позові зазначено проте, що заборгованість за процентами становить 12 773,92 гривень, але жодних розрахунків на підтвердження зазначеної суми відповідачем не надано.
Звертаючись до суду, позивач виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги та надав докази, що підтверджують вказані обставини. При цьому позивач звернувся до суду із клопотанням про витребування доказів з банку, але при цьому не надав жодних доказів тому, що намагався їх отримати самостійно.
До позовної заяви позивачем додано також Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС Україна», які затверджено наказом директора ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» № 53-ОД від 16.01.2020. В пункті 2.11 Розділу 2 (Терміни та визначення» вказаних вище правил зазначено про те, що Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує Споживач від Товариства шляхом відправки електронного повідомлення на засіб зв`язку Споживача, наданий Товариству, та який додається приєднується до Електронних повідомлень Споживача як підтвердження акцепту (електронного підпису) електронних документів/правочинів та/або для входу в особистий кабінет.
Так всі документи, що додані до позовної заяви, зокрема договір № 2289624 про надання споживчого кредиту від 18.04.2020, паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит(стандартизована форма)), графік платежів до договору про надання споживчого кредиту, а також довідка про ідентифікацію підписані 18.04.2020 одним Одноразовим ідентифікатором: «С869225» і в один і той же час: «21:34:06», що є недопустимим і суперечить чинному законодавству.
Щодо питання про стягнення витрат на правничу допомогу зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є адвокат Усенко М.І. на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року.
При цьому у позовній заяві зазначено перелік послуг із зазначенням часу з надання правничої допомоги та загальна вартість робіт на суму 8 000 гривень, а саме:
- усна консультація Клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за
кредитним договором (30 хв.);
- ознайомлення з матеріалами кредитної справи (2 год.);
- погодження правової позиції Клієнта у справі (30 хв.);
- складення позовної заяви з урахуванням правової позиції Клієнта (3 год. 30 хв.).
У той же час, враховуючи категорію справи, розмір позовних вимог, обсяг наданих адвокатом Усенком М.І. послуг, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, відповідач вважає, що зазначений у позовній заяві розмір витрат на правничу допомогу не відповідає критеріям співмірності, обґрунтованості та пропорційності, а також не підтверджується належними доказами.
28.04.2025 від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких сторона позивача зазначає наступне.
Щодо укладення кредитного договору
18.04.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (надалі – Товариство) та ОСОБА_1 (надалі –Відповідач) укладено Договір про надання споживчого кредиту №2289624 (надалі – кредитний договір), відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти у сумі 7000 грн, а Відповідач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Згідно з п. 2.4. Договору Споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором.
Проте, Відповідач не виконав належним чином даних умов кредитного договору.
У відзиві Представник Відповідача ставить під сумнів факт укладення кредитного договору між Сторонами.
Позивач не погоджується з таким твердженням з огляду на наступне.
Кредитний договір було укладено шляхом підписання електронним цифровим підписом, а тому слід звернути увагу на особливості укладення електронних договорів.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України - правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з п. 9.6. Договору, цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що відтворений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.
Пунктом 6 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор – це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
За статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За фактичними обставинами справи, Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця самостійно подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, після чого Товариство надіслало за допомогою засобів зв`язку на вказаний номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який Відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Ці обставини підтверджуються поданою разом із позовною заявою Довідкою про ідентифікацію, яка містить одноразовий ідентифікатор з використанням якого Сторони уклали кредитний договір, а також дату та час надсилання ідентифікатора Відповідачу.
Разом з тим, така процедура укладення кредитного договору передбачена у Правилах надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», які є невід`ємною частиною кредитного договору та застосовуються у даних правовідносинах між Сторонами. Зокрема, у п. п. 5.11.1.2., 5.11.1.3. Споживач на Веб-Сайті обирає бажані умови кредитування, у тому числі суму та строк Кредиту, вказує контактні дані (мобільний номер телефону), створює Пароль доступу до Особистого кабінету, якщо це передбачено функціональними можливостями ІТС Товариства, вказує електронну адресу (за наявності) і розпочинає Реєстрацію в ІТС Товариства через Веб-сайт або Мобільний додаток. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства.
Під час першого етапу Реєстрації в ІТС Товариства шляхом проставляння відповідної відмітки в чек-боксі та натискання клавіши, яка виражає згоду Споживача продовжувати дії в ІТС Товариства. Споживач підтверджує що ознайомлений зі змістом Правил, Публічної пропозиції на використання аналогів підписів, приймає їх в повному обсязі та надає Згоду на обробку персональних даних та доступ до своєї кредитної історії.
Так, без здійснення вказаних дій Відповідачем кредитний договір не був би укладений Сторонами. Для отримання кредиту Клієнт повинен самостійно здійснити вхід на сайт, створити особистий кабінет та ввести власні ідентифікаційні дані для заповнення заявки. Створення кабінету неможливе без належних зустрічних дій особи, а Товариство не може отримати особисті дані клієнта без його відома. Відповідач мусив самостійно здійснити вище вказані дії для того, щоб Товариство отримало можливість розглядати його як потенційного клієнта на основі наданих ним даних для подальшої оцінки.
Відтак, без отримання SMS-повідомлення на номер телефону Відповідача, який був вказаний ним в кредитному договорі, та на який йому прийшов одноразовий ідентифікатор, відповідно до якого було здійснено вхід на сайт ТОВ «Авентус Україна» за допомогою логіна та пароля, договір між Відповідачем та ТОВ «Авентус Україна» не був би укладений.
У відзиві Представник Відповідача також стверджує про те, що кредитний договір між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 був укладений з порушенням норм законодавства України.
Таке твердження є необґрунтованим та суперечить як умовам кредитного договору, так і положенням Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 9.6. Договору цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання.
Разом з тим, за п. 5.11.1.3. Правил приймаючи Публічну пропозицію на використання аналогів підписів, Споживач підтверджує використання з боку Товариства аналога власноручного підпису уповноваженої особи та відбитка печатки Товариства, відтворених засобами копіювання, та використання зі Сторони Споживача електронного підпису одноразовим ідентифікатором як аналога власного підпису Споживача з метою підписання Кредитних договорів, Паспорту споживчого кредиту, інших документів, які адресуються Товариству через ІТС Товариства та /або адресуються Споживачу у будь-який спосіб.
Звертає увагу на положення Закону України «Про електронну комерцію», зокрема у статті 12 вказано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразку відповідних аналогів власноручних підписів.
Оскільки можливість використання аналога власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки була прямо передбачена Договором, то останній вважається укладеним з дотриманням норм чинного законодавства, у зв`язку з чим він є належним доказом виникнення правовідносин між Сторонами.
Крім того, електронна форма правочину не впливає на дійсність і юридичну силу такого документа, що прямо передбачено Законом України «Про електронну комерцію».
По-перше, згідно з приписами ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
По-друге, докази, подані в електронній та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі вищенаведеного, оскільки умовами Договору прямо передбачено можливість застосування аналога власноручного підпису, то це виключає будь-які сумніви щодо ідентифікації його підписантів та дійсності кредитного договору.
Тому вважаємо заперечення Відповідача необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і не спростовують доводів Позивача, а відтак не підлягають врахуванню судом під час вирішення спору.
Щодо заперечень Відповідача про відсутність доказів перерахування кредитних коштів за кредитним договором зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з умовами п. 1.3. кредитного договору сума кредиту складає 7000 грн. За п. 2.2. сума кредиту перераховується Товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Договору.
Разом з позовною заявою Позивачем було подано ряд доказів, серед яких міститься засвідчена копія Довідки №6516-ВП від 16.12.2025 року, що видана провайдером ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ». Згідно з інформацією, що міститься у Довідці, ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» за дорученням ТОВ «Авентус Україна» 18.04.2020 року здійснило успішний переказ грошових коштів у розмірі 7000 грн на банківську картку № НОМЕР_3 .
Згідно з п. 2. Ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Надана Довідка ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» про перерахування коштів Відповідачу за кредитним договором містить усі необхідні реквізити, а, отже, може вважатися первинним документом. Відсутність у матеріалах справи виписок з особових рахунків, на які посилається представник Відповідача, не свідчить про відсутність у Відповідача заборгованості. Вищевказане підтверджується і практикою суду, зокрема постановою Київського апеляційного суду від 30.12.2024 у справі №378/932/23 (22-ц/824/18673/2024) встановлено, що «Відсутність виписки по рахунку відповідача в матеріалах справи, не спростовують наявність заборгованості перед Банком у визначеному відповідно до розрахунку розмірі».
Відтак, Довідка ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» про перерахування коштів є належним та достатнім доказом, який встановлює суму боргу та підтверджує факт існування заборгованості.
Разом з тим, Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України. Ні первинний кредитор – ТОВ «Авентус Україна», ні ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» не є за своєю організаційноправовою структурою банком, а тому дія вищевказаного Положення не розповсюджується і виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються.
Звертає увагу, що пунктом 2.1. кредитного договору встановлено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку Споживача № НОМЕР_3 .
Отож, ТОВ «Авентус Україна» не створює окремий рахунок для Клієнта, а надає кошти на уже існуючий, а тому не може мати доступу до такого рахунку аби отримати інформацію щодо вчинення фінансових операцій.
Більше того, Кредитор не отримує повні реквізити банківської картки, які необхідні для здійснення операцій по карті через Інтернет-мережу. Для платіжних операцій по картах Товариством використовуються відповідні сертифіковані платіжними системами сервіси. Захист реквізитів карт у базах даних таких сервісів відповідає міжнародному стандарту PCI DSS. У зв`язку з чим вищезазначена Довідка, видана провайдером ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» не містить повних реквізитів банківської картки.
Такі обмеження встановлені на законодавчому рівні, зокрема, відповідно до пункту 10 постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року № 113, перебачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів
Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі НОМЕР_4 (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).
Тобто, зазначення повного номеру платіжної картки Відповідача в кредитному договорі є неможливим.
Додатково звертаємо увагу, що грошові кошти були перераховані на банківську картку, реквізити якої Відповідач самостійно зазначив при укладенні Договору.
Зазначена обставина дає підстави обґрунтовано вважати, що саме Відповідач є власником відповідної банківської картки.
З урахуванням наведеного, Позивачем було надано достатні докази, що підтверджують перерахування кредитних коштів та виникнення заборгованості.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» понесено витрати в сумі 8 000,00 грн на професійну правничу допомогу АО «Апологет» на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року та замовлення до вказаного Договору, що підтверджується детальними описами наданих послуг, актами наданих послуг правової (правничої) допомоги (докази містяться в матеріалах справи).
Предстаником позивача було додано низку документів на підтвердження надання професійної правничої допомоги, а саме подані:
1. Засвідчена копія ордера на надання правничої (правової) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року (тільки для суду, оригінал знаходиться у представника позивача);
2. Засвідчена копія Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107
від 01.07.2025 року (оригінал знаходиться у позивача та представника
позивача);
3. Засвідчена копія детального опису наданих послуг за Договором про надання
правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року (оригінал
знаходиться у позивача та представника позивача);
Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Цією ж статтею визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Звертаємо увагу суду що представником позивача долучено до позовної заяви копію детального опису наданих послуг за Договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року.
Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума. Відповідно до абз.3, 4 ст. 48 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Отже, на думку Позивача, витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу є розумними та доведеними, а доводи Відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву не є обґрунтованими.
Витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн не є завищеними, оскільки відповідають ринковій вартості юридичних послуг та є обґрунтованими з урахуванням складності справи, часу, витраченого представником Товариства, та необхідності дотримання всіх процесуальних вимог. Ця сума включає аналіз правової ситуації, підготовку позовної заяви, збирання та оформлення доказів, а також юридичні консультації. Відповідно до судової практики, витрати на правову допомогу компенсуються в розумних межах, а 8000 грн є пропорційними вартості роботи фахівця та обсягу наданих послуг.
Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Підсумовуючи все вищенаведене, ТОВ «Фінансова Компанія «КредитКапітал» вважає аргументи наведені Представником Відповідача у відзиві на позовну заяву безпідставними, необґрунтованими, та жодним чином не доведеними, оскільки кредитні кошти було отримано, а відтак є необхідність виконання зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі.

Враховуючи викладене, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» у повному обсязі. 
18.05.2026 на адресу суду від АТ КБ «Приватбанк» надійшли витребувані судом документи. Так згідно листа від 25-04-2026 р. №20.1.0.0.0/7- 260422/130023-БТ на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), на яку 18.04.2020 було зарахування коштів на суму 7000 UAH.
Відповідач ОСОБА_1 заперечення не надав.
Суд, дослідивши матеріали позову, відзив та письмові пояснення, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України). 
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
18.04.2020 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус» був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 2289624, згідно з умовами якого відповідач отримав 7 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені кредитним договором.
На підтвердження укладення кредитного договору, позивач надав копію договору про надання споживчого кредиту № 2289624 від 18.04.2020 про надання споживчого кредиту та копію Додатка №1 до договору про надання споживчого кредиту № 2289624 від 18.04.2020, які підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С947701» 18.04.2020 23:48:08 ОСОБА_1 (а.с. 23-26).
Також вказаним ідентифікатором ОСОБА_1 18.04.2020 23:48:08 підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 21-22).
Згідно п. 1.1. Договору про надання споживчого кредиту № 2289624 від 18.04.2020, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Вебсайт». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства.
Згідно п. 1.3, 1.4. Договору про надання споживчого кредиту № 2289624 від 18.04.2020, строк кредиту 7 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього Договору.
Згідно п. 1.5., п. 5.1.1., п. 1.5.2., 1.6. Договору, тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання споживачем умов Договору та становить: знижена процентна ставка 0,81 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить повне таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в пп.1.5.1. Договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п.4.1-4.6 цього Договору; та у межах періоду прострочення, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 част. 1 статті 1 048 Цивільного кодексу України. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за зниженою ставкою 660,63% річних; за стандартною ставкою 695,40% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за зниженою ставкою 7 884,45 грн.; за стандартною ставкою 7 931,00 грн. (п. 1.7.-1.8.2. Договору).
Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку споживача № НОМЕР_2 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту п. 2.1. Договору.
Сума кредиту перераховується Товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Договору. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання Договору, а у наступні календарні дні, Графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), заначений в п. 1 .4 Договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий Графік платежів розміщується Товариством в Особистому кабінеті п. 2.2 Договору.
Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) на користь Споживача. Кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. (п. 2.4., п. 2.5. Договору).
Відповідно до пункту 3.1 кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт.
Відповідно до п.3.2. кредитного договору до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається дата повернення кредиту, вказана в графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4. договору відбулася пролонгація строку кредиту відповідно до Розділу 4 договору, де проценти нараховуються і за дату повернення кредиту, вказану в графіку платежів. У випадку, якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.
Відповідно до п.3.3. кредитного договору розмір процентної ставки, встановлений в п.1.5. договору залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку. Споживач розуміє та надає згоду товариству, що використання стандартної процентної ставки відповідно до пп.1.5.2. договору є наперед обумовленим та не є односторонньому зміною умов договору, оскільки, умови про встановлення різних процентних ставок за цим договором застосовуються автоматично за домовленістю сторін, та не вимагають підписання сторонами будь-яких інших додаткових документів, крім цього договору.
Відповідно до п.5.1. кредитного договору товариство має право: вимагати від споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором.
Відповідно до п.5.2 кредитного договору товариство зобов`язане: надати споживачу кредит на умовах та в порядку передбачених договором.
Відповідно до п.5.3. кредитного договору споживач має право: достроково повернути кредит як в повному обсязі, так і частинами, сплативши проценти за користування кредитом виходячи з фактичного залишку суми кредиту та фактичного строку користування кредитом; протягом семи календарних днів з дати направлення товариству повідомлення, відповідно до попереднього підпункту договору, повернути товариству загальну суму кредиту, одержану згідно з цим договором та сплатити проценти за період з дня одержання кредитних коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою в цьому договорі; у випадку неможливості виконати зобов`язання у встановлений термін у повному обсязі, ініціювати продовження (пролонгацію) строку, на який надається кредит у порядку, визначеному договором.
Відповідно до п.5.4. кредитного договору споживач зобов`язаний: у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.
Відповідно до п.6.1. кредитного договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, а у випадку, якщо відбулося продовження строку користування кредиту, не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту та відображається споживачу в особистому кабінеті.
Відповідно до п.п.6.3.1. п.6.3. кредитного договору споживач здійснює платежі за договором у такій черговості: у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою, недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такій черговості: прострочені зобов`язання по процентам; прострочені зобов`язання по кредиту.
Відповідно до п.п.6.3.2. п.6.3. кредитного договору споживач здійснює платежі за договором у такій черговості: у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою недостатньо для ї повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такій черговості: строкові зобов`язання по процентам; строкові зобов`язання по кредиту.
Відповідно до п.п.6.3.3. п.6.3. кредитного договору споживач здійснює платежі за договором у такій черговості: у третю чергу здійснюється сплата інших платежів за договором.
Відповідно до п.7.1 кредитного договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства України, цього договору.
Відповідно до п.7.2 кредитного договору порушенням умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.
Для підписання кредитного договору ОСОБА_1 було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором С947701, відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір та вказане підтверджується довідкою про ідентифікацію особи.
TOB «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 7 000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_5 , вказану відповідачем. Згідно листа Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 25-04-2026 р. №20.1.0.0.0/7- 260422/130023-БТ на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), на яку 18.04.2020 було зарахування коштів на суму 7000 UAH.
Договір про надання фінансового кредиту підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами 18.04.2020 року правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
Таким чином, оспорюваний договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на вебсайті позивача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого ТОВ «Авентус Україна» надіслало відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач і використав для підтвердження підписання кредитного договору, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, тобто укладений правочин, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Між сторонами у справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум кредитору у вигляді тілу кредиту або відсотків матеріали справи не містять.
Як вбачається із змісту кредитного договору між позичальником та кредитором було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, в тому числі щодо сплати процентів (пункт 1.5 кредитного договору).
Підпис відповідача під договором свідчить про його ознайомлення з усіма його умовами, загальними умовами кредитування, іншою інформацією надання якої передбачено чинним законодавством України.
Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови; не оспорювала кредитний договір в частині або в цілому, первісний кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; кредитний договір містить інформацію щодо загальної вартості кредиту та графік погашення кредиту.
Отже, підписавши кредитний договір, ОСОБА_1 посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, а саме ТОВ «Авентус Україна», отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору.
Відповідачем не оспорено у передбаченому законом порядку факт укладення кредитного договору та його умови.
Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 2289624 від 18.04.2020 року виданого Директором ТОВ «Авентус Україна» станом на 25.02.2021, розмір заборгованості за договором становить 19 704,92 гривні, з яких 6931,00 гривня – борг за тілом кредиту та 12 773,92 гривні – заборгованість за процентами. 
26 лютого 2021 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № ККАУ-26022021. Згідно вищевказаного договору та закону ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Авентус Україна», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2289624 від 18.04.2020 року (а.с. 35-38).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № ККАУ-26022021 від 26.02.2021, позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 по договору про надання споживчого кредиту № 2289624 від 18.04.2020 в сумі 19 704,92 гривні (а.с. 39).
ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" є новим кредитором за кредитним договором № 2289624 від 18.04.2020 року на підставі укладеного між ним та ТОВ «Авентус Україна» Договору відступлення прав вимог № ККАУ-26022021 від 26 лютого 2021 року. Відтак, у нього виникло право вимоги до відповідача.
13.02.2026 відповідачу ОСОБА_1 позивачем було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, проте до цього часу заборгованість не погашена (а.с. 40 зворот).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ЗУ «Про електронну комерцію», на правовідносини стосовно кредитного договору № 2069694 від 02.03.2020 року поширюється дія цього закону. Частина 3 ст. 11 до ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 до ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідачем ОСОБА_1 умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором суд приймає, як належний та допустимий доказ, так як він є детальним та деталізованим поденно. 
Що стосується нарахування відсотків по кредиту, то суд зазначає наступне.
25.04.2020 ОСОБА_1 ініціював продовження дії кредиту здійсненням платежу у розмірі 884,45 грн. на користь товариства у розмірі суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів.
У зв`язку з продовженням відповідачем строку користування кредитом, шляхом сплати коштів 25.04.2020 у розмірі 884,45 грн. застосування зниженої процентної ставки було відмінено та нарахування процентів з 26.04.2020 здійснювалось за стандартною процентною ставкою. 
02.05.2020 та 09.05.2020 ОСОБА_1 також ініціював продовження дії кредиту здійсненням платежів у розмірі 931,00 грн та 1 000,00 грн. відповідно, на користь товариства у розмірі суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів та частини тіла кредиту.
Однак, після здійснення продовження строку користування, відповідачем не було виконано зобов`язання в повному обсязі на вищезазначених умовах договору, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача складає - 19 704,92 грн.
З огляду на зазначене, нарахування процентів за договором позики розрахунок заборгованості повинен виглядати наступним чином:
- основна сума боргу - 6 931,00 гривня;
- заборгованість за відсотками – 921,83 гривня, (з 10.05.2020 по 16.05.2020, строк дії стандартного договору у межах нового строку п. 1.5.2 Договору, сума щомісячних процентів складає 6 931х1,90%х7 днів = 921,83 гривня).
- заборгованість за відсотками за період з 17.05.2020 по 14.08.2020 (строк дії пролонгованого договору п.3.1. Договору) складає 11 852,10 гривень (6931х1,90%х90 днів = 11 852,10 гривень);
- загальна сума процентів за період з 26 серпня 2020 року по 24 грудня 2020 року складають 12 773,93 гривні.
А тому суму за процентами яка підлягає стягненню складає 12773,93 гривні.
Доводи сторони відповідача про те, що відсотки за користування кредитом ТОВ «Авентус Україна» нараховувалися в порядку, що суперечить закону та усталеній судовій практиці, судом відхиляються.
Відповідно до п.3.1. кредитного договору, укладеному між сторонами, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Відповідно до п.3.2. кредитного договору до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається дата повернення кредиту, вказана в графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4. договору відбулася пролонгація строку кредиту відповідно до Розділу 4 договору, де проценти нараховуються і за дату повернення кредиту, вказану в графіку платежів. У випадку, якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.
Тобто, умовами договору, який уклали сторони, передбачено нарахування відсотків за користування кредитом в період до повного повернення суми заборгованості позичальником.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, кредитні кошти на момент звернення не були повернуті в повному обсязі, тобто зобов`язання позичальником не було виконане у передбачений законом спосіб.
Як встановлено судом, перед подачею заявки на отримання кредиту, клієнт повинен ознайомитися з обов`язковою інформацією про товариство, про порядок та умови надання фінансових послуг, з Правилами, паспортом споживчого кредиту та відповідним примірним кредитним договором, що розміщені на Веб-сайті, у тому числі з інформацією, викладеною у цих Правилах, при цьому, він повинен підтвердити, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, проставляючи відповідну відмітку в чек-боксі інформаційно-реєструючої електронної системи Товариства, за допомогою якої здійснюється оформлення кредиту. Без такого б підтвердження (проставлення відповідної відмітки), у відповідача була б відсутня технічна можливість перейти на іншу сторінку/вкладку інформаційно-реєструючої електронної системи Товариства для подальшого оформлення кредитного договору.
Вказаний кредитний договір ОСОБА_1 було підписано за допомогою електронного підпису із одноразовим ідентифікатором С947701.
Відповідач не оскаржив договір з позивачем, не заявляв про його протиправність у будь-якій частині, підписав його електронним підписом, тим самим погодившись з усіма умовами та зобов`язалася їх дотримувати, а тому посилання представника відповідача на неправомірність нарахування заборгованості, яка проведена відповідно до умов цього договору, необґрунтовані.
Суд зауважує, що відповідачем було здійснено платежі на часткове погашення кредиту 25.04.2020, 02.05.2020 та 09.05.2020 у розмірі 884,45 грн., 931,00 грн. та 1 00,00 грн. відповідно, які зараховано в погашення відсотків по кредиту і частково тіла кредиту, що автоматично продовжило строк користування кредитом, відповідно до п.4.3 Договору.
Тому суд вважає, що нарахування відсотків за кредитом стороною відповідача здійснено відповідно до умов договору.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що при укладанні договору відповідач достовірно знав про умови його виконання, повністю погоджувався з ними, що не було заперечено відповідачем, а також те, що заявлені позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими представником відповідача, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до повного задоволення.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати користь позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у Рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява №19336/04 зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Згідно Рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00 відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні правові висновки містять і постанови ВС від 24.01.2019 року у справі №910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі №917/1071/18: якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.
З матеріалів справи вбачається, що 01 липня 2025 між Адвокатським об`єднанням "Апологет" і ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" укладено договір №0107 про надання правничої допомоги, до якого додається акт №914 надання послуг, якими визначено, що адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав і інтересів клієнта з питань, зокрема, у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 .
У відповідності до детального опису наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01 липня 2025 року та акту наданих послуг № 107 вартість наданих адвокатським об`єднанням "Апологет" правових і юридичних послуг ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" складає 8 000 грн.
Судом встановлено, що позивач користувався правовою допомогою, поніс витрати на правничу допомогу, при цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Враховуючи, ціну позову та те, що дії щодо підготовки позову у справі не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи, суд дійшов висновку про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3 500 грн., що буде відповідати розумності, виваженості та справедливості.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
Крім того, позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 8990 від 10.02.2026.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає задоволенню, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн.
На підставі викладеного, ст. 207, 509, 526, 549, 551, 626, 628, 634, 638, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, керуючись ст. 10,12, 76-89, 141, 223, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,- 

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код за ЄДРПОУ: 35234236, заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2289624 від 18.04.2020 в розмірі 19 704 (дев`ятнадцять тисяч сімсот чотири) гривні 92 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код за ЄДРПОУ: 35234236, судовий збір в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код за ЄДРПОУ: 35234236, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 коп.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код за ЄДРПОУ: 35234236, адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, буд. № 1, 28 корпус, 4-й поверх.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . 

Головуючий: суддя 	К. С. Романенко