Справа № 147/934/26 
Провадження № 3/147/385/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 квітня 2026 року с-ще Тростянець 

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О.  Г. , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділення поліції №2 (с-ще Тростянець) Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №634248 від 07.04.2026 встановлено, що 07.04.2026 об 11:10 год в с-щі Тростянець, вулиця Романа Мельника (Макаренка) водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗІЛ131, реєстраційний номер НОМЕР_2 будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами державним виконавцем ВП 38549798 від 30.12.2025, чим поруушив п. 2.1. а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, водночас присутній в режимі відеоконференції його захисник - адвокат Бистрицький М. О., повідомив суду, що його повноваження не містять обмежень, в той час, як його підзахисний був мобілізований та наразі знаходиться у навчальному центрі і проходить військову службу у ЗСУ.
Зважаючи на положення статті 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ст. 126 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Захисник Бистицький М. О. підтримав подане 27.04.2026 клопотання про закриття адміністративного провадження у справі про адміністративне правопорушення №147/934/26 відносно ОСОБА_1 , за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обгрунтування клопотання стверджує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, адже у справі відсутні докази обізнаності ОСОБА_1 про встановлення державним виконавцем відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки не надані, передбачені законом докази надіслання йому в порядку ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" відповідної постанови від 30.12.2025, що не дає можливості стверджувати про умисний характер його дій, спрямованих на порушення встановленого обмеження. Відсутність або недоведення вини особи виключає склад правопорушення. Крім того зазначає, що ОСОБА_1 дізнавшись про існування заборгованості та вказаної постанови ДВС, відразу через гарячу лінію Міністерства юстиції України зв`язався із відповідним державним виконавцем та за першої ж можливості повністю погасив існуючу заборгованість, у зв`язку з чим 15.04.2026 було винесено постанову про скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортним засобом (копію постанови додано до клопотання).
У ході розгляду справи судом досліджено наступні докази:
- протокол про адміністративне правопорушення від 07.04.2026 серії ЕПР1 № 634248, складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, за ч. 3 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 (а.с. 2):
- картку обліку адміністративного правопорушення (а.с. 4);
- довідку інспектора САП Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції Єлізавети Слободянюк про те, що гр. ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с. 5);
- письмові пояснення ОСОБА_2 від 07.04.2026 (а.с. 6).
Дослідивши зазначені докази, суд дійшов наступних висновків.
Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, характеризується прямим умислом.
Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.
Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 від 07.04.2026, останній не знав про наявність постанови, винесеної стосовно нього, про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; аналогічні пояснення ОСОБА_1 містяться і у клопотанні про закриття праводження у справі. 
Суду не надано копію відповідної постанови державного виконавця ВП №38549798 від 30.12.2025, як і не надано доказів ознайомлення зі змістом такої постанови ОСОБА_1 .
Згідно з постановою про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 15.04.2026 ВП №38549796, випливає, що заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 погашена в повному обсязі та станови на 15.04.2026 відсутня, з огляду на що скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспорнтними засобами, яке було накладено постановою від 30.12.2025 №38549796.
Суд звертає увагу, що постанова стосовно ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення, винесена 30.12.2025, однак у справі відсутні докази отримання ОСОБА_1 постанови органу ДВС від 30.12.2025 про його тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Про те, що йому не відомо щодо існування такого обмеження ОСОБА_1 зазначив у письмових поячсненнях під час зупинки транспортного засобу 07.04.2026. Дізнавшись про наявність заборгованості зі сплати аліментів, ОСОБА_1 погасив її, у зв`язку з чим 15.04.2026 скасовано тимчасове обмеження його у праві керування транспортними засобами. Усі ці факти разом підтверджують правдивість показань ОСОБА_3 про його необізнаність щодо прийняття рішення державним виконавцем про встановлення стосовно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, а отже про відсутність умислу щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, оскільки він не усвідомлював протиправний характер своїх дій, відповідно не передбачав їх шкідливі наслідки і не бажав їх настання.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду не доведено факт обізнаності ОСОБА_1 щодо його тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами на підставі постанови державного виконавця від 30.12.2025 у виконавчому провадженні №38549796, що виключає умисел останнього на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП. Отже в діях громадянина ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення потрібно закрити, як наслідок клопотання захисника обгрунтоване та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 7, 9, 247 ч. 1 п. 1, 284 п. 3, 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя О. Г. Борейко