ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

05 червня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 748/3005/25
Головуючий у першій інстанції – Кухта В. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1386/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого–судді: Любчика О.В.,
суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.
Сторони:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»,
відповідач: ОСОБА_1 .
Особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал».
Оскаржується заочне рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2026 року, суддя Кухта В.О., місце ухвалення оскаржуваного заочного рішення – місто Чернігів.

В С Т А Н О В И В:

у вересні 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №141068591 від 26 жовтня 2023 року в розмірі 79 378,44 грн та судові витрати в розмірі 9 422 грн 40 коп.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладено кредитний договір №141068591 за яким кредитодавець зобов`язався надати відповідачці кредит на суму 16 700,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов договору. Договір підписано відповідачкою за допомогою одноразового паролю ідентифікатору MZNK-4464. ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» 26 жовтня 2023 року перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 16 700,00 грн на її банківську карту № НОМЕР_1 . 
28.11.2018 між TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (дія якого згідно додаткових угод подовжено до 31.12.2024), відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №141068591 від 26 жовтня 2023 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №264 від 26 грудня 2023 року.
31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №31/0724-01, у відповідності до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №141068591 від 26 жовтня 2023 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №2 від 31 липня 2024 року. 
04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, у відповідності до умов якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №141068591 від 26 жовтня 2023 року, що підтверджується реєстром боржників №б/н до Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року на загальну суму 79 378,44 грн.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 належним чином взятих на себе за кредитним договором зобов`язань позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість. 
Заочним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2026 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням суду, ТОВ «Юніт Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі, вирішити питання судових витрат.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що заочне рішення суду є незаконним. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що строк дії Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 постійно продовжувався укладенням додаткових угод до договору. 
Крім того зазначає, що предметом Договору факторингу№28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №264 від 26.12.2023 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки. Таким чином, Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018 по 31.12.2024.
Також вважає, що з урахуванням визначених строків Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.
Зауважує, що в ході факторингового ланцюгу право вимоги перейшло до позивача.
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Установлено, що 26 жовтня 2023 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №141068591 про надання споживчого кредиту у формі електронного документа із кредитним лімітом на суму 16 700,00 грн, сторонами погоджені умови сплати процентів у розмірі 0,69 % від суми кредиту за кожен день його користування. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту – 25 листопада 2028 року (а.с. 16-25).
Паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» (а.с.14) до Договору № 141068591 від 26 жовтня 2023 року (а.с.14-15), а також договір кредитної лінії № 141068591 від 26 жовтня 2023 року підписані відповідачем його електронним підписом одноразовим ідентифікатором MZNK-4464, що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (а.с.38).
Відповідно до платіжного доручення від 26 жовтня 2023 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» переказало кошти на рахунок № НОМЕР_2 у розмірі 16 700,00 грн, де у призначенні платежу зазначено «Переказ коштів згідно договору №141068591 від 26.10.2023 р., ОСОБА_1 , код НОМЕР_3 , для зарахування платіжну картку № НОМЕР_2 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer» (а.с.48).
Згідно інформації АТ КБ «ПриватБанк», встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , банком емітувалась платіжна картка № НОМЕР_4 та інші картки. На картковий рахунок № НОМЕР_4 , у період з 26-10-2023 по 31-10-2023 відбулося зарахування коштів у розмірі 16 700,00 грн. Номер телефону НОМЕР_5 є фінансовим номером телефону за картковим рахунком № НОМЕР_4 та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 (а.с.131).
Згідно із наданої виписки АТ КБ «ПриватБанк» за договором № б/н за період з 26.10.2023 по 31.10.2023 по картці № НОМЕР_4 встановлено, що 26.10.2023 на вищезазначений картковий рахунок зараховано 16 700,00 грн (а.с.132-133).
28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» було укладено договір факторингу № 28/1118-01 (а.с.57-62).
Згідно із п. 2.1 укладеного договору, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.
Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Відтак, договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частиною договору факторингу.
Відповідно до п. 8.2 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії договору закінчується 28.11.2019.
28.11.2019 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020 (а.с.62 зворот).
31.12.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою текст договору факторингу викладено у новій редакції, а також строк дії договору продовжено до 31.12.2021 (а.с.63-67).
Додатковою угодою № 27 від 31.12.2021 строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31.12.2022 включно (а.с.68).
Додатковою угодою № 31 від 31.12.2022 строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31.12.2023 включно (а.с.68 зворот).
Додатковою угодою № 32 від 31.12.2023 строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31.12.2024. Крім того, договір викладено у новій редакції та доповнено новими пунктами (а.с.69).
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 253 від 26.12.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №141068591 від 26.10.2023 в сумі 35584,36 грн, з яких: 16 700,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 18884,36 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.70-71).
В матеріалах справи міститься акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2023 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», відповідно до якого, Фактором здійснено повну оплату суми фінансування за відступлення прав вимоги за Реєстром прав вимоги № 264 від 26.12.2023 за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с.72).
31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладений Договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с.73-77).
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 31.07.2024 до Договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №141068591 від 26.10.2023 в сумі 79 378,44 грн, з яких: 16 700,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 62 678,44 грн сума заборгованості за простроченими відсотками (а.с.77а-77б).
В матеріалах справи міститься платіжна інструкція від 05.08.2023, відповідно до якої ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» сплатило грошові кошти ТОВ «Таліон Плюс» за Договором факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 (а.с.78,79).
04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії №141068591 від 26.10.2023 (а.с. 80-84).
Відповідно до Реєстру боржників від 04.06.2025 до Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №141068591 від 26.10.2023 в сумі 79 378,44 грн, з яких: 16 700,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 62 678,44 грн сума заборгованості за простроченими відсотками (а.с.85-86).
В матеріалах справи міститься платіжні інструкції від 25.06.2025 № 483, від 10.06.2025 № 467, від 10.06.2025 № 468, від 11.06.2025 № 469, від 11.06.2025 № 470, від 19.06.2025 № 478, від 19.06.2025 № 479, відповідно до яких ТОВ «Юніт Капітал» сплатило грошові кошти ТОВ «Онлайн Фінанс» за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 (а.с.88-91).
Спірним у цій справі є невиконання відповідачем договірних зобов`язань щодо повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.
Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до чч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір був укладений сторонами в електронній формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч.1 ст.3 Закону).
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно із ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Юніт Капітал» не надало доказів переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №141068591, оскільки кредитний договір був укладений 26.10.2023, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору ТОВ «Таліон Плюс» передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28.11.2018, тобто по хронології задовго до укладення кредитного договору. Отже ТОВ «Юніт Капітал» не набуло прав права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №141068591 від 26.10.2023, укладеним між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 .
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія апеляційного суду не погоджується із наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. До вказаного договору було укладено декілька додаткових угод, згідно з якими строк договору продовжений до 31 грудня 2024 року.
Згідно пункту 2.1 договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
У відповідності до пункту 4.1. договору право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №264 від 26.12.2023 до договору факторингу укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 на суму 35 584,36 грн (а.с.70).
Отже, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передано ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за договором між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 за договором кредиту №141068591 від 26 жовтня 2023 року у межах строку дії договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», що виникла в майбутньому.
Аналогічна згода була досягнута в Договорі факторингу від 04.06.2025 № 04/06/25-Ю п.1.1., Договорі факторингу від 31.07.2024 №31/0724-01 п.1.3.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність переходу права вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки наведеним законодавством передбачено відступлення за договором факторингу наявної вимоги та майбутньої вимоги. При цьому для розмежування прав грошової вимоги, що може відступатися на підставі договору факторингу обрано різні критерії. Зокрема, для: наявної вимоги - це строк платежу; майбутньої вимоги - це момент виникнення.
Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 04 лютого 2026 року у справі № 202/13389/24 (провадження № 61-8056св25), відповідно до «п.п. 43-45 Отже, вбачається, що, укладаючи договір відступлення прав вимоги, сторони обумовили умову, яка полягає у тому, що передача права вимоги здійснюється на підставі Реєстру прав вимог, які є невід`ємним додатком до договору відступлення прав вимоги, у якому зазначено перелік кредитних договорів та боржників за ними. Умови зазначеного договору відступлення прав вимоги передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Такі умови договору не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки. Суди не врахували, що майбутня вимога - це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому, тобто майбутніми мають кваліфікуватися такі права грошової вимоги, що «з`явилися» із тих чи інших договорів, укладених після договору факторингу. Майбутня вимога має піддаватися індивідуалізації не пізніше, аніж в момент її виникнення. Тобто майбутня вимога повинна мати потенційну властивість для ідентифікації в момент її виникнення (дод. див. постанову Верховного Суду від 07 січня 2026 року у справі № 727/2790/25)».
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході перегляду даної справи, а отже, заочне рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2026 року не відповідає наведеним нормам законодавства, а тому, підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про стягнення суми тіла кредиту в розмірі 16 700 грн.
Щодо стягнення нарахованих відсотків слід зазначити наступне. 
Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Згідно з ч.5 ст.94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.
Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Оскільки договір про відкриття кредитної лінії №141068591від 26 жовтня 2023 року укладено до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», однак після набрання чинності цим Законом строк дії договору продовжувався, відтак положення цього Закону застосовуються до договору про відкриття кредитної лінії №141068591від 26 жовтня 2023 року, на підставі якого з відповідача стягується заборгованість.
Аналіз наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором про відкриття кредитної лінії №141068591від 26 жовтня 2023 року свідчить про те, що проценти за користування кредитними коштами нараховано в межах строку дії кредитного договору та за процентною ставкою, визначеною його умовами, що свідчить про правомірність їх нарахування.
Однак, враховуючи встановлений ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, починаючи з 24 грудня 2023 року протягом перших 120 днів, тобто до 21 квітня 2024 року розмір процентної ставки для нарахування відсотків за користування кредитними коштами не міг перевищувати 2,5 % в день від залишку неповерненої суми кредиту, а з 22 квітня 2024 року 1.5 %.
Із розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії № 141068591 від 26 жовтня 2023 року вбачається, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 31.07.2024 становить 79 378,44 грн, з яких: 16 700,00 грн заборгованість за кредитом, 62 678,44 грн заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами (а.с.92-94).
З огляду на вищенаведене, нарахування відсотків за користування кредитом слід здійснювати: з 26.10.2023 по 25.11.2023 за зниженою процентною ставкою 0,69%, що становить 3 456,90 грн (16 700,00 грн х 0,69% х 30 днів), з 26.11.2023 по 23.12.2023 за відсотковою ставкою у розмірі 2.98%, що становить 13 934,48 грн (16 700,00 грн х 2,98% х 28 днів), з 24.12.2023 по 23.03.2024 за стандартною процентною ставкою 2.50 %, що становить 37 992,50 грн (16 700,00 грн х 2,5% х 91 день), а загалом 55 383,88 грн.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення процентів підлягають частковому задоволенню, а саме: із відповідачки слід стягнути заборгованість по процентам в розмірі 55 383,88 грн.
Отже, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором про відкриття кредитної лінії № 141068591 від 26 жовтня 2023 року становить 72 083,88 грн, з яких 16 700,00 грн заборгованість за кредитом, 55 383,88 грн заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Як зазначено у п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи, що з оскаржуваного рішення убачається неправильне застосування судом норм матеріального права, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
З урахуванням приписів статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути пропорційно понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій та витрати на правову допомогу в суді першої та апеляційної інстанцій.
Позовні вимоги підлягають задоволенню на 90,81%.
Таким чином, розмір судового збору, який підлягає стягненню становить 5 499 грн. 45 коп.
Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з приписами ст.137 ЦПК України розмір гонорару адвоката визначається договором про надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду позову судом першої інстанції ТОВ «Юніт Капітал» надало: копію Договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05 червня 2025 року (а.с.96-97), копію Протоколу погодження вартості послуг (а.с.97 зворот), копію Додаткової Угоди №25770747645 (а.с.98), копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року на суму 7 000 грн. (а.с.99), копію довіреності від 05 червня 2025 року (а.с.101); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4956 від 24 квітня 2012 року (а.с.100).
ТОВ «Юніт Капітал» просило також стягнути витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції на суму 6000 грн. відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг від 27 квітня 2026 року на суму 6000 грн (а.с.182).
Витрати на правову допомогу мають бути співмірними із складністю справи.
Враховуючи викладене, керуючись принципами розумності та справедливості, а також те, що справа не є складною, є малозначною та її розгляд проводився у в спрощеному позовному провадженні, апеляційний суд дійшов висновку, що з ОСОБА_1 на користь позивача у відшкодування витрат на правову допомогу в судах першої та апеляційної інстанцій слід стягнути 8 000 грн. 
Керуючись ст. 133, 141, 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» - задовольнити частково.
Заочне рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2026 року - скасувати. 
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (ЄДРПОУ 43541163, адреса місцезнаходження: вул. Рогнідинська, 4, літера А, офіс 10, м.Київ, 01024) заборгованість за договором кредитної лінії № 141068591 від 26 жовтня 2023 року у розмірі 72 083 грн. 88 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16 700 грн. 00 коп., за процентами - 55 383 грн. 88 коп., а також судовий збір за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанції у розмірі 5 499 грн. 45 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: