Справа № 215/6080/24 
2/215/165/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Кривий Ріг
Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 
в складі: головуючого - судді Лиходєдова А.В.
за участю секретаря судового засідання Маняхіної А.О.
згідно з вимогами ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження), без повідомлення учасників процесу,
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Факторінгс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова Владислава Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко Сергій Григорович,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26.09.2024 р. звернувся до суду зі вказаним позовом, вказавши його підставою те, що у відношенні нього 27.08.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Вірком С.Г., відкрито виконавче провадження №
66618465, з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 188 від 22.03.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу
Виноградовою В.Ю.. За постановою про відкриття виконавчого провадження сума боргу -
566500,48 грн, одного документу приватний виконавець на його адресу не надсилав, а про
існування виконавчого напису № 188 від 22.03.2021 р., йому стало відомо в серпні 2024 р. із застосунку «Дія». Також, із застосунку «Дія» йому стало відомо, що 27.08.2024 р. приватним
виконавцем було накладено арешт на майно, що належить йому, а 24.09.2024 р. накладено
арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів. Просить вказаний виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню.
Відповідач та треті особи, відзив на позов не надали.
Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Судом установлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу
Дніпропетровської області Вірка С.Г.А., перебуває виконавче провадження № 66618465, відкрите 27.08.2021 р. з примусового виконання виконавчого напису № 188, вчиненого 22.03.2021 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу
Виноградовою В.Ю. про стягнення з ОСОБА_1 - 566500,48 грн. заборгованості за договором «Автопакет» № 8/2007/840-К/1790-АП від 25.10.2007 р., укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра». 
На виконання ухвали суду від 17.02.2025 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова Владислава Юріївна надала копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення 22.03.2021 виконавчого напису № 188 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Факторингс» заборгованість 566500,48 грн..
 Як зазначено у виконавчому написі від 22.03.2021 року, зареєстрованому в реєстрі за № 188, вчиненому приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу,
Виноградовою Владиславою Юріївною, на підставі ст. ст. 34,87-91 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції від 22.02.2012 року за № 296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №
1172, на користь ТОВ «ФК «Факторингс», право вимоги перейшло на підставі договору про відступлення прав вимоги № GL2N78546 від 08.05.2020 р., який укладений між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Факторингс», стягнуто з боржника ОСОБА_1 заборгованість, яка виникла за Договором «Автопакет» № 8/2007/840-К/1790-АП від 25.10.2007 року, який укладений між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» та згідно виписки з рахунку боржника від 22.03.2021 року становить 566500, 48 грн., та складається з 413504 грн. - основного боргу, та 152996,48 грн - процентів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.04.2018 р. по 15.03.2021 р.. Також зазначено, що строк платежу по кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів (а.с. 66).
За загальним правилом ст. ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 
Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених
законом.
 Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства, що випливає з ч. 1 ст. 39 цього Закону. Таким актом, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 р. № 296/5. 
Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, правове регулювання якої визначається гл.14
Закону «Про нотаріат» та гл. 16 розд. ІІ порядку вчинення нотаріальних дій.
 Статтею 87 Закону «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.
Відповідно до приписів ст. 88 цього Закону, якою визначені умови вчинення
виконавчих написів, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку.
 Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення
виконавчого напису (пп.1, 3 гл.16 розд.ІI порядку вчинення нотаріальних дій).
 Згідно з пп. 2.1 п. 2 гл. 16 розд. ІІ порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення
виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотарусу подаеться
заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
 Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисликиїї та не встановлює прав або обов?язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника відповідно до ст. 88
ЗУ «Про нотаріат» є обов?язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса
підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному
порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
 З урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного.
Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
 Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.
Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат», суд у такому спорі повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права дійшла
Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 р. у цивільній справі № 137/1666/16-ц, вказавши, що у зв?язку з тим, що постанова КМУ № 662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», втратила чинність з моменту її прийняття, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова КМ України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року (Висновок ВП ВС від 15.04.2020 року № 554/6777/17 (61-19494св18).
 При цьому колегія суддів відступила від висновку, викладеному в постанові
Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/5226/17, та вказала, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий стап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу нотаріально посвідченим логовором позики (кредитним логовором) на пілставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Частинами 1 і 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог
ст. ст. 76-82 ЦПК України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим
Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (4. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).
Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.
 При цьому, згідно з частиною 6 статті 81 ПК України доказування не може
грунтуватися на припущеннях.
Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Оскільки будь-яких доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивача та наявності у відповідача права вимоги ні відповідачем, ні іншими учасниками справи суду не надано, то існування спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором на момент вчинення виконавчого напису є тією обставиною, яка виключає безспірність боргу та можливість його стягнення з боржника за виконавчим написом нотаріуса, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 27 березня 2019. року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-8419), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18), від 17 вересня 2020 року у справі № 759/6167/18.
Отже, суд вважає доводи позивача щодо небезспірності виниклої за кредитним договором заборгованості є слушними, тому позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання процесуальних витрат у справі, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача 605,60 грн. судового збору за вимогу про забезпечення позову та 1211,20 грн. за подання позовної заяви.
 Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 259, 263-265, 274, 352, 354 ЦПК України, суд - 
ВИРІШИВ:

 Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Факторінгс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова Владислава Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко Сергій Григорович - задовольнити. 
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22 березня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу
Виноградовою Владиславою Юріївною, зареєстрований в реєстрі за № 188, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Факторінгс» заборгованості в розмірі 56 6500 грн 48 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія
«Факторінтс» (ЄДРПОУ 40298218, м. Дніпро, Крутогірний узвіз, 15А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), судові витрати у виді судового збору за вимогу про забезпечення позову - 605 грн. 60 коп. та за подачу позову
1211 грн. 20 коп., а всього 1816 грн. 80 коп..
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк із дня складення його повного тексту.  
Повний текст рішення складено 13.05.2026 р..

Суддя: