ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №333/7989/25   Головуючий в 1 інст.Наумова І.Й. 
Провадження №33/807/259/26     Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року     місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника останнього – адвоката Шутака Ю.В. на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21 жовтня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має інвалідність 1-ї групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік .

Згідно з постановою суду, 16 серпня 2025 року о 15-59 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом SEAT Alhambra, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Запоріжжя, Комунарський район, по вул.Ціалковського, біля б. 6, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку, а саме: в спеціалізованому медичному закладі, у лікаря-нарколога, водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив положення п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Шутак Ю.В. просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що матеріали справи не містять інформації щодо підстав зупинки транспортного засобу, а відтак всі подальші дії працівників поліції були незаконними. 
Як убачається з відеозапису, у ОСОБА_1 відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення: зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності.
Після зупинки поліцейськими ОСОБА_1 пояснив, що він неспроможний здати сечу на аналіз, з причин його хвороби, де зазначено, що огляд провести неможливо у зв`язку із інвалідністю 1 групи, відсутністю діурезу, про що свідчать висновки від 19 грудня 2024 року, 11 червня 2025 року.
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі. 
Складаючи протокол про адміністративне правопорушення, працівник поліції вніс до нього дані, які не відповідають дійсності, зокрема, про наявність у особи ознак сп`яніння та вчинення дій, направлених на встановлення таких ознак, відмову від проходження огляду в медичному закладі, тому що ОСОБА_1 все ж таки погоджувався пройти медичний огляд, а формальне посилання на відмову від такого огляду не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. 

В судове засідання, призначене на 24 квітня 2026 року, ОСОБА_1 , його захисник-адвокат Шутак Ю.В. не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомили.
Захисник-адвокат Шутак Ю.В. вкотре подав клопотання про відкладення судового засідання.
Суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав апеляційний розгляд справи задля виклику ОСОБА_1 , останній викликався до суду за допомогою SMS – повідомлень за номером телефону, вказаному в рапорті працівника поліції, згідно з відповідними довідками у додатку «Viber» судові повістки є доставленими, крім того, про судове засідання, призначене на 06 травня 2026 року, ОСОБА_1 був обізнаний особисто, що підтверджується відповідною розпискою, також здійснено відповідне оголошення на сайті Судової влади України.
Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції враховує практику Великої Палати Верховного суду, викладеній у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 згідно з якою, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч.1 ст.268 та ч.6 ст.294 КУпАП, не є абсолютним.
Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03, п.41) від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».
Суд не зобов`язаний сам з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи.
Судом апеляційної інстанції було вжито всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 та забезпечення його права на особисту участь під час апеляційного розгляду справи, проте останній долею своєї справи не цікавиться, у призначені судові засідання не з`являється, доказів поважності причин своєї неявки стороною захисту не надано. 
В свою чергу, подальше відкладення апеляційного розгляду через неявку ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Шутака Ю.В. може затягнути цей розгляд на невизначений час.
З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Шутака Ю.В., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №425039 від 16 серпня 2025 року, з якого убачається, що 16 серпня 2025 року о 15-59 годині в м.Запоріжжя, вул.Ціалковського, буд.6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SEAT Alhambra, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, в медичному закладі, у лікаря-нарколога відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Авто припарковано без порушень ПДР України, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1ст.130 КУпАП;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 серпня 2025 року;
- у довідці про відсутність повторності за ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 та отримання останнім посвідчення водія НОМЕР_2 від 04 липня 2023 року;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП сержанта поліції Морозова О., згідно з яким, останній доповідає, що 16 серпня 2025 року о 15-59 годині під час несення служби в Комунарському районі за адресою: в м.Запоріжжя, вул.Ціалковського, буд.6, було зупинено на підставі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» транспортний засіб «SEAT Alhambra», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . під час спілкування з водієм, у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, в медичному закладі, у лікаря-нарколога відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Авто припарковано без порушень ПДР України. Фізична сила та спецзасоби не застосовувались. Подія фіксувалась на БК 473477/471244.
Стосовно водія ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, серії ЕПР1 №425039.
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Згідно з оскаржуваною постановою суду, в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце слухання справи обізнаний. Захисник ОСОБА_1 – адвокат Шутак Ю.В. в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення. Свою позицію захисник обґрунтовував наступним. У поліцейських не було жодних законних підстав для зупинки автомобіля, а відтак всі подальші їх дії були незаконними. Під час спілкування, інспектором патрульної поліції було повідомлено, що виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння. З огляду на відео з бодікамер поліцейських, яке надано до суду разом з матеріалами справи, взагалі підставою для зупинки ОСОБА_1 було те, що згідно бази даних адмінпрактики ОСОБА_1 в 2021 році притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Згідно з відео у ОСОБА_1 відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення: зіниці, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Щодо його стану, то згідно довідки МСЕК від 12 липня 2023 року серія 12 ААГ, №1613461 він є особою з інвалідністю першої групи, потребує стороннього догляду, потребує лікування програмним гемодіалізом. Після зупинки поліцейськими ОСОБА_1 пояснив, що він щойно пройшов процедуру гемодіалізу, втомився, а тому у нього втомлений вигляд, йому необхідно приймати їжу. На пропозицію проїхати в наркодиспансер пояснив, що він просто неспроможний здати сечу на аналіз, з причин його хвороби, показавши висновки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 грудня 2024 року, 11 червня 2025 року, де зазначено, що огляд провести неможливо у зв`язку із інвалідністю І групи, відсутністю діурезу. Відмова особи від проходження такого огляду, повинна бути висловлена у формі, що не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності за відсутності обставин, які указують на те, що особа вимушено відмовляється від такого огляду, та відсутні фактори, які спонукають її відмовитись від проходження такого огляду. З відеозапису убачається, що ОСОБА_1 пояснив, що не зможе здати сечу, тому не має сенсу їхати в диспансер, а потім погодився на проходження огляду, однак поліцейський вказав, що вже склав протокол про адміністративне правопорушення. Складаючи протокол про адміністративне правопорушення, працівник поліції вніс до нього дані, які не відповідають дійсності, зокрема, про наявність у особи ознак сп`яніння та вчинення дій, направлених на встановлення таких ознак, відмову від проходження огляду в медичному закладі, тому що ОСОБА_1 все ж таки погоджувався проходити медичний огляд, а формальне посилання на відмову від такого огляду не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. На DVD диску, який надано до матеріалів справи, містяться декілька відео. Це свідчить про те, що відеозапис змінювався (редагувався) особою, яка копіювала відеозапис та DVD диск, що прямо заборонено Інструкцією №100. Враховуючи те, що доданий до протоколу відеозапис на DVD диску, змінювався або редагувався, а тому існують сумніви в автентичності оригіналу.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, про те, що матеріали справи не містять інформації щодо підстав зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , не є слушними та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, як не спростовують і самого факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Більш того, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Поліцейський, згідно з п.п.2, 3 ч.1 ст.32 Закону України "Про Національну поліцію", має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю. 
Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції під час несення служби встановлено, що водій транспортного засобу, який здійснював рух перед їхнім автомобілем, позбавлений права керування транспортними засобами.
Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України "Про Національну поліцію" та Закону України "Про правовий режим воєнного стану". Порушень з боку працівників поліції при зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 вимог чинного законодавства не встановлено.
Більш того, у вищевказаному рапорті працівника поліції зазначено, що на підставі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» було зупинено транспортний засіб «SEAT Alhambra», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
Що стосується доводів захисника-адвоката Шутака Ю.В., викладених в апеляційній скарзі, про те, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду ОСОБА_1 , оскільки він не відмовлявся від проведення такого огляду, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
З наявного в справі відеозапису убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія  ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з виявленням в нього таких ознак сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. У зв`язку з цим працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 почав запитувати про причини такого направлення, на що йому працівники поліції роз`яснили, що це пов`язано з виявленими в нього ознаками наркотичного сп`яніння. При цьому працівники поліції роз`яснювали  ОСОБА_1  наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Так, працівником поліції зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, вкотре роз`яснено, що йому заборонений подальший рух на транспортному засобі, також, йому роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та останньому працівником поліції було повідомлено, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, тому має очікувати на складання адміністративних матеріалів. 
Крім того, працівники поліції на запитання ОСОБА_1 щодо причин не проведення його огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу роз`яснили, що на місці огляд не проводився через виявлення у ОСОБА_1 ознак саме наркотичного сп`яніння. 
Далі, з відеозапису убачається, що ОСОБА_1 почав заперечувати факт його відмови від проходження огляду, на що йому працівник поліції відповів, що вже запізно, оскільки на теперішній час триває процедура складання адміністративних матеріалів. Також, працівники поліції зазначили, що ОСОБА_1 на їх пропозицію щодо проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі ухилявся від надання прямої відповіді та після пропозиції ОСОБА_1 вчетверте, його поведінка була сприйнята працівниками поліції як відмова від проходження такого огляду.
Зміст наявного в матеріалах справи відеозапису свідчить про те, що поведінка водія ОСОБА_1 дійсно свідчила про його відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим, працівниками поліції на останнього обґрунтовано було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення.
При цьому, ОСОБА_1 неодноразово був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Зокрема, працівники поліції після того, як ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, роз`яснили, що в разі відмови від проходження огляду останній буде відсторонений від керування транспортним засобом та на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Будучі повідомленим про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння,  ОСОБА_1 не змінив своєї думки та відмовився від проходження огляду. 
Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом події, згідно з яким поведінка  ОСОБА_1 явно не відповідала обстановці.
Порушень з боку поліцейських не убачається. Останні повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього певних ознак наркотичного сп`яніння. Викладене і стало підставою для висловлення поліцейськими пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, що повністю узгоджується з вимогами закону. 
В свою чергу, статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України "Про дорожній рух" і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. 
Одним із таких розпоряджень поліцейського, є вимога пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 11-21сап21, п.76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 липня 2025 року у справі № 990SCGC/9/25).
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.
Відповідно до пункту 3, 4 розділу І, пункту 12 розділу II вказаної Інструкції, ознаками наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
В цьому випадку  ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та категорично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.
Версія сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на думку суду апеляційної інстанції, не є переконливою та спростовується вищевказаними доказами, в т.ч. відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано, що поведінка ОСОБА_1 свідчила про відмову від огляду в медичному закладі.
Те, що ОСОБА_1 вже після того, як працівниками поліції було розпочато процедуру оформлення адміністративного матеріалу заявив про своє бажання пройти такий огляд, не впливає на правильність кваліфікації його дій та не свідчить про безпідставне складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, з огляду на хронологію подій, зафіксовану відеозаписом, роз`яснення поліцейськими ОСОБА_1 наслідків відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння та його процесуальних прав. 
Отже, наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вчинення    ОСОБА_2  інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та суперечать матеріалам справи.
Наявність у ОСОБА_1 певних захворювань, на які посилається сторона захисту, на думку суду апеляційної інстанції, сама по собі не є підтвердженням версії сторони захисту, з огляду на те, що ОСОБА_1 фактично ухилився від проходження огляду в медичному закладі та висновок лікаря про неможливість огляду ОСОБА_3 на стан сп`яніння в медичному закладі за станом здоров`я останнього в матеріалах справи відсутній. 
Надані стороною захисту висновки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №10772 від 19 грудня 2024 року, №4133 від 11 червня 2025 року, №7384 від 07 жовтня 2025 року, довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААГ №161361 від 12 липня 2023 року, ТОВ «Нефроцентр» від 21 жовтня 2025 року не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення. 
На викладене обґрунтовано звернув увагу і суд першої інстанції в оскаржуваній постанові.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.
Вчинення  ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку, відповівши на всі доводи сторони захисту, які є аналогічними тим, що викладені в апеляційній скарзі. 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника - адвоката Шутака Ю.В. залишити без задоволення. 
Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 333/7989/25