РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року 	справа № 580/4788/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Гайдаш В.А., 
при серетарі – Кучеренко І.О.,
за участю:
представника відповідачів – Бєлікова А.В. (у порядку самопредставництва),
представника третьбої особи – Столярець О.В. (за довіренністю у режимі відеоконференції),
розглянувши за правилами загальногопозовного провадження у приміщенні суду в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Канівського комунального підприємства теплових мереж до Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Київського МУ МЮ України, третя особа на стороні відповідача ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов Канівського комунального підприємства теплових мереж (далі - позивач) до Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі – відповідач 1), відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Київського МУ МЮ України (далі – відповідач 2), третя особа на стороні відповідача ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі – 3 особа), в якому позивач просить:
- скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, винесену 04.05.2026 державним виконавцем Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Сіленко Лілією Сергіївною у виконавчому провадженні № 80907494.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні в Канівському відділі державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України знаходиться виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 925/421/25 від 05.01.2026. Головним державним виконавцем Канівськоого відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Сіленко Лілією Сергіївною винесено постанову про стягнення виконавчого збору з Канівського комунального підприємства теплових мереж в розмірі 1529653,50 грн. Представник позивача зазначає, що вказана постанова є протиправною та такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства, оскільки позивачем судовий збір в розмірі 91231,82 грн, сплачено до 04.05.2026 тобто до дати відкриття виконавчого провадження, що підтверджується платіжною інструкцією № 583 від 30.04.2026.
Ухвалою від 12.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Представник Київського Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України подав до суду 18.05.2026 через систему «Електронний суд» відзив на позов, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 80907494 з примусового виконання наказу № 925/421/25, виданого 05.01.2026 Господарським судом Черкаської області. 04.05.2026 державним виконавцем Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1 529 653,50 грн. Представник зазначає, що витрати на судовий збір у розмірі 91231,82 грн за своєю правовою природою є процесуальними витратами, а не заборгованістю за енергоносії (спожитий газ чи послуги з його транспортування), а тому норми спеціального Закону «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» № 1730-VIII на них не поширюються за жодних умов, а тому оскаржувана постанова є правомірною, а правові підстави для її скасування відсутні.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19.05.2026 залучено до участі в справі 580/4788/26 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».
20.05.2026 на адресу суду через систему «Електронний суд» представник позивача подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що відзив поданий не стороною у справі. Крім того, представник зазначає, що позивач включений до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості на підставі Закону № 1730-VIII (за попередніми періодами). Це означає, що держава офіційно визнала позивача суб`єктом, на якого поширюється спеціальний пільговий та захисний режим. Підприємство критичної інфраструктури не може перебувати в процедурі «частково» — спеціальний правовий статус юридичної особи діє в комплексі для захисту від фінансового колапсу. Примусове виконання здійснюється на підставі виконавчого документа, виданого на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 25.11.2025 у справі № 925/421/25, де чітко деталізовано склад заборгованості: основний борг у розмірі 15618001,62 грн. Період виникнення боргу: з жовтня 2022 року по квітень 2023 року. Відповідно до Протоколів Територіальної комісії , які наявні у матеріалах справи, обсяг заборгованості у повному обсязі верифіковано та затверджено як такий, що підлягає врегулюванню за Законом «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» № 1730-VIII. Крім того, представник позивача зазначає, що державному виконавцю було надіслано повідомлення про часткову сплату боргу листом №299 від 05.04.2026. До листа додано запит стягувачу про надання відповідної інформації підрозділу ДВС. На день підготовки пояснень виконавцем не проведено звірку з стягувачем щодо сплати судового збору.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 21.05.2026 залучено до участі в адміністративній справі №580/4788/26 в якості співвідповідача - відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
29.05.2026 на адресу суду представник ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» через систему «Електронний суд» надіслала пояснення по суті спору у яких зазначила, що заборгованість стягується за рішенням господарського суду Черкаської області від 25.11.2025 у справі №925/421/25 згідно договору постачання природного газу №7265-ПСО(ТКЕ)-36 від 26.09.2022 року за період з жовтня 2022 року по квітень 2023 року, тобто період поставки відмінний від вище зазначеного періоду. Таким чином, заборгованість, яка стягується за виконавчим документом у справі №925/421/25, не підлягає врегулюванню у відповідності до Закону «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» № 1730-VIII, тоді як винесена державним виконавцем у виконавчому провадженні №80907494 постанова про стягнення з боржника виконавчого збору є такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні.
Представник позивача в судове засіданні не з`явився, проте надіслав на адресу суду 02.06.2026 через систему «Електронниуй суд» заяву про проведення засідання без участі представника позивача.
Представник відповідачів Бєліков А.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що відповідач 1 діяв у межах і спосіб, передбаченні чинним законодавством, щодо сплати судового збору у сумі 91231,82 грн, представник зазначив, що на день винесення оскаржуваної постанови відповідачу 1 не було відомо про сплату зазначеної суми, проте представник зазначив, як тільки надійде дане платіжне доручення до відповідача, то державним виконавцем до постанови про стягнення виконавчого збору у частині суми виконавчого збору буде внесено зміни.
Представник третьої особи в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову,зазначивши, що Канівське КПТМ включене до Реєстру в частині врегулювання заборгованості тільки перед НАК «Нафтогаз України» згідно наказу Мінрегіону від 09.05.2022 №69 (запис у Реєстрі №13.1), проте перед ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», тобто за стягувачем у цій справі, боржник не включений до Реєстру. Крім того, представниця зазначила, що позивач включений до Реєстру за заборгованістю, утвореною станом на 01.06.2021. Зазначила, що Канівське КПТМ має бути включене до Реєстру за кредитором ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», який є стягувачем у даному виконавчому провадженні, а також необхідно врахувати період за який виникла заборгованість. Таким чином, заборгованість, яка стягується за виконавчим документом у справі №925/421/25, не підлягає врегулюванню у відповідності до вищевказаного Закону, тоді як винесена державним виконавцем у виконавчому провадженні №80907494 постанова про стягнення з боржника виконавчого збору є такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні. Щодо посилання позивача, що ним сплачено судовий збір у сумі 91231,82 грн, до 04.05.2026, тобто до дати відкриття виконавчого провадження представниця зазначила, що позивач мав надати державному виконавцю платіжну інструкцію №583 від 30.04.2026 для розгляду та прийняття рішення, оскільки у цьому випадку можливим є внесення змін державним виконавцем до постанови про стягнення виконавчого збору у частині суми виконавчого збору, однак в жодному разі не є підставою для скасування даної постанови.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 80907494 з примусового виконання наказу № 925/421/25, виданого 05.01.2026 Господарським судом Черкаської області, про стягнення з Канівського комунального підприємства теплових мереж (вул. Енергетиків, 36, м. Канів, код ЄДРПОУ 02082657) на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, код ЄДРПОУ 42399676) заборгованості у розмірі 15 205 303,21 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 91 231,82 грн. 
04.05.2026 головним державним виконавцем Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Сіленко Л.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.
Також, 04.05.2026 головним державним виконавцем Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Сіленко Л.С. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1 529 653,50 грн.
08.05.2026 державним виконавцем Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на підставі постанови начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень Віталія Лаптінова про передачу матеріалів виконавчого провадження матеріали виконавчого провадження № 80907494 передано до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
11.05.2026 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України винесено постанову про прийняття виконавчого провадження до виконання.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Згідно з частинами першою, другою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Частиною 4 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» прямо передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
При цьому, виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду, а є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру.
З наведеного слідує, що державний виконавець зобов`язаний одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження винести постанову про стягнення виконавчого збору.
Вказана правова позиція також сформована Верховним Судом в постановах від 28.04.2020 у справі № 480/3452/19, від 16.09.2021 у справі № 440/4629/21, від 11.08.2022 у справі № 640/23271/21, від 16.02.2023 у справі № 160/1389/22.
Таким чином, винесення постанови про стягнення виконавчого збору є імперативною вимогою закону та невід`ємною складовою відкриття виконавчого провадження. Іншого порядку дій державного виконавця Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає.
Водночас, частина п`ята статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» містить вичерпний перелік випадків, за яких виконавчий збір не стягується.
Зокрема, пунктом 6 цієї частини передбачено, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» та Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.
Отже, ключовою умовою для звільнення боржника від сплати виконавчого збору є підтверджений факт врегулювання заборгованості або включення до процедури врегулювання у порядку, визначеному, зокрема, Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення».
Щодо наявності належних підстав для застосування процедури врегулювання заборгованості, суд зазначає наступне.
Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (далі - Закон №1730-VIII) визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.
Згідно з ст. 2 дія Закону №1730-VIII поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії та послуги з розподілу і транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з її розподілу/передачі, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення.
Статтею 3 Закону №1730-VIII визначено порядок участі у процедурі врегулювання заборгованості, зокрема в частині першій зазначено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово- комунального господарства.
Участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до статті 4 цього Закону не потребує обов`язкового включення до реєстру.
При цьому включення до Реєстру здійснюється за кожним кредитором окремо.
Таким чином, вирішальним є не загальний статус боржника, а наявність підтвердженого факту включення до Реєстру саме щодо конкретного кредитора та відповідного зобов`язання.
З аналізу даних Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, вбачається, що боржник дійсно включений до нього, однак лише щодо окремих кредиторів, а саме НАК «Нафтогаз України». Водночас щодо ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», яке є стягувачем у даному виконавчому провадженні, відомості про включення боржника до Реєстру відсутні.
За таких обставин спірна заборгованість не є такою, що підлягає врегулюванню в розумінні Закону №1730-VIH, оскільки відсутній ключовий факт - включення боржника до Реєстру саме щодо цього кредитора.
Щодо помилкового посилання позивача на статтю 4 Закону №1730- VIII, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 4 Закону № 1730-VIII визначено, що взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах для погашення, зокрема, кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», суб`єктом господарювання, що здійснює функції постачальника «останньої надії», за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому припинено або скасовано воєнний стан (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), непогашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків, а в разі її відсутності - кредиторської заборгованості перед операторами газотранспортної чи газорозподільної системи за послуги з розподілу або транспортування природного газу.
Отже, закон визначає, що проведення розрахунків може здійснюватися шляхом взаєморозрахунків або перерахування субвенції. У переліку заборгованості, яка підлягає врегулюванню, зокрема є заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» за спожитий природний газ з 01.06.2021.
Водночас, законом визначено, що для цього сторони повинні укласти договір про організацію взаєморозрахунків.
Врегулювання заборгованості в рамках Закону №1730-VIII для учасників процедури врегулювання заборгованості, зокрема боржника, здійснюється шляхом проведення взаєморозрахунків чи реструктуризація заборгованості за договором проведення взаєморозрахунків ( стаття 4 цього Закону) чи за договором реструктуризації (статті 5 цього Закону).
Разом з тим, відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 23.04.2024 у справі №925/636/23, наявність заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію та послуги з її постачання не є достатньою підставою для звільнення теплопостачальних та теплогенеруючих організацій від обов`язку оплатити спожитий ними природний газ, а також послуги з його розподілу та транспортування. Для застосування цього механізму сторони мають укласти договір про організацію взаєморозрахунків.
Відтак, Канівске комунальне підприємстіо теплових мереж не звільняється від обов`язку сплати заборгованості, відповідно до наказу Господарського суду Черкаської області від 05.01.2026, яка, виникла через різницю в тарифах на теплову енергію та послуги з її постачання, оскільки Законом 1730-VIII передбачено лише можливість її погашеня за рахунок видатків державного бюджету, якщо боржник є учасником процедури врегулювання заборгованості та уклав відповідний договір. 
Разом з тим, боржником не надано ані державному виконавцю, ані суду жодного доказу укладення договору про організацію взаєморозрахунків чи договору реструктуризації.
Таким чином, заборгованість, що підлягає стягненню у межах виконавчого провадження №80907494, не підпадає під процедуру врегулювання, передбачену Законом №1730-VIII, а відтак відсутні правові підстави для застосування пункту 6 частини п`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» та звільнення боржника від сплати виконавчого збору.
Отже, доводи боржника ґрунтуються на не правильному тлумаченні норм матеріального права та не підтверджені належними доказами, у зв`язку з чим не можуть бути підставою для невиконання вимог законодавства щодо сплати виконавчого збору.
Щодо визначення суми виконавчого збору, суд зазначає наступне.
Позивач зазначає, що ним сплачено на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» судовий збір у сумі 91231,82 грн, до винисення постанови про відкриття виконавчого провадження та до постанови про стягнення виконавчого збору.
На цій підставі боржник вважає, що сума основного боргу та судового збору, зазначені у постанові про стягнення виконавчого збору, визначені невірно, а відтак і розмір виконавчого збору є неправильним.
За таких обставин суд зазначає, що про вказаний платіж державного виконавця належним чином повідомлено не було, відповідні докази їх здійснення до органу державної виконавчої служби не подавалися, у зв`язку з чим державний виконавець не мав об`єктивної можливості врахувати такі обставини під час вчинення виконавчих дій та винесення оскаржуваної постанови. Про зазначені обставини державний виконавець дізнався лише зі змісту даної позовної заяви.
З огляду на викладене, для встановлення фактичного розміру заборгованості та можливості коригування суми виконавчого збору необхідним є проведення відповідної звірки розрахунків із урахуванням наданих боржником документів, з`ясування призначення платежів, дати їх здійснення.
У разі підтвердження, що вказані суми були сплачені для виконання наказу суду у справі № 925/421/25, державним виконавцем буде вирішено питання щодо внесення змін до розміру основного боргу, а також відповідного коригування суми виконавчого збору у встановленому законом порядку.
При цьому сама по собі наявність платежу без їх належного повідомлення виконавця та без встановлення їх правової природи не свідчить про протиправність оскаржуваної постанови на момент її винесення.
З викладеного вбачається, що постанова про стягнення виконавчого збору від 04.05.2026 у ВП №80907494 винесена у межах повноважень, у спосіб та в порядку, визначених Законом України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим відсутні правові підстави для її скасування.
Враховуючи викладене, в задоволенні адміністративного позову Канівського комунального підприємства теплових мереж необхідно відмовити. 
Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Канівського комунального підприємства теплових мереж до Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Київського МУ МЮ України, третя особа на стороні відповідача ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про скасування постанови - відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 12 червня 2026 року.

Суддя 	Віталіна ГАЙДАШ