ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 травня 2026 року 	Справа № 280/2418/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АМТ» до Тернопільської митниці про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
19 березня 2026 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АМТ» (далі – позивач) до Тернопільської митниці (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товару №UA403070/2026/000073/2 від 10.02.2026.
Ухвалою суду від 23.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що в поданих позивачем документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару було виявлено недоліки, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи, які не були надані позивачем в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Крім того, відповідач вказали на те, що митним органом у встановленому законом порядку було встановлено, що вартість імпортованого позивачем товару є вищою ніж заявлена, що зумовило прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
З матеріалів справи судом встановлено, що на виконання зовнішньоекономічного контракту №SG/2 від 15.07.2025, укладеного між компанією «SHANDONG SHUANGLI INTERNATIONAL TRADING CO., LTD.» (Китай) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «АМТ» (Україна), згідно із рахунком-фактурою (інвойсом) №SG2026-3від 25.10.2025, позивачем на митну територію України ввезено товар.
21 січня 2026 року уповноваженою особою Позивача, агентом з митного оформлення Рекуном А.В., було подано до митного оформлення митну декларацію (надалі – МД) типу ІМ40АА №26UA403070000549U2, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товари: «Трактор для сільськогосподарських робіт, колісний, новий, 42шт., марка - KENTAVR, модель - S 244XU, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 1532см3, потужність двигуна - 17,6кВт/24к.с, номери шасі/заводські номери: 005P126010001 (двигун НОМЕР_1 );005P126010002 (двигун L820936608B); 005P126010003 (двигун L820936617B); 005P126010004 (двигун L820936606B); 005P126010005 (двигун L820936633B); 005P126010006 (двигун L820936618B); 005P126010007 (двигун L820936601B); 005P126010008 (двигун L820936600B); 005P126010009 (двигун L820936631B); 005P126010010 (двигун L820936599B); 005P126010011 (двигун L820936611B); 005P126010012 (двигун L820936623B); 005P126010013 (двигун L820936603B); 005P126010014 (двигун L820936629B); 005P126010015 (двигун L820936605B); 005P126010016 (двигун L820936622B); 005P126010017 (двигун L820936634B);005P126010018 (двигун L820936621B);005P126010019 (двигун L820936624B); 005P126010020 (двигун L820936615B); 005P126010021 (двигун L820936614B); 005P126010022 (двигун L820936610B); 005P126010023 (двигун L820936628B); 005P126010024 (двигун L820936607B); 005P126010025 (двигун L820936627B); 005P126010026 (двигун L820936630B); 005P126010027 (двигун L820936616B); 005P126010028 (двигун L820936638B); 005P126010029 (двигун L820936597B); 005P126010030 (двигун L820936637B); 005P126010031 (двигун L820936625B); 005P126010032 (двигун L820936604B);005P126010033 (двигун L820936636B); 005P126010034 (двигун L820936602B); 005P126010035 (двигун L820936632B); 005P126010036 (двигун L820936620B); 005P126010037 (двигун L820936612B); 005P126010038 (двигун L820936626B); 005P126010039 (двигун L820936635B); 005P126010040 (двигун L820936609B); 005P126010041 (двигун L820936619B); 005P126010042 (двигун L820936613B). Календарний рік виготовлення - 2026. У частково розібраному стані, в комплекті з інструментом та приладдям для налагоджування та обслуговування. Виробник: SHANDONG SHUANGLI INTERNATIONAL TRADING CO., LTD.».
До митної декларації позивачем було додано документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: пакувальний лист № б/н від 25.10.2025; рахунок-фактура (інвойс) №SG2026-3 від 25.10.2025; коносамент № ZJSM25110231 від 11.11.2025; накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) № 00392 від 14.01.2026; накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) № 00413 від 14.01.2026; накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) № 00421 від 14.01.2026; банківський платіжний документ, що стосується товару – платіжна інструкція в іноземній валюті №408 від 11.12.2025; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №F/26/01/38 від 20.01.2026; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Акт виконаних послуг №4 від 20.01.2026; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Довідка про транспортні витрати № 20 від 20.01.2026; документ, що підтверджує вартість перевезення товару – Заявка на перевезення №17 від 04.11.2025; прейскурант (прайс-лист) виробника товару – прайс лист №б/н від 29.09.2025; некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість (крім позначених кодами 3001, 3021, 3023) – Комерційна пропозиція від 29.09.2025; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) – Специфікація №2026-3 від 06.10.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № SG/2 від 15.07.2025; договір (контракт) про перевезення № 122 від 01.03.2024; заява декларанта про незастосування обмежень щодо пропуску та випуску товарів, встановлених Законом України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» від 18.09.2025; електронний сертифікат про непреференційне походження товару, факт видачі та/або зміст якого митний орган може перевірити на вебсайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат №25C3725B0416/00017 від 18.11.2025; інші некласифіковані документи - Список номерів шасі від 25.10.2025; інші некласифіковані документи - Технічні характеристики від 25.10.2025.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 Митного кодексу України, встановлено, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ч.3 ст.53 МК України), а саме:
1. До митного оформлення надано супровідні документи Т1 від 08.01.2026 №№ 26PL322080NS360BM6, 26PL322080NS35NUM4, 25PL322080NS35NXM0 та залізничні накладні 14.01.2026 №№ 00392, 00413, 00421. Тобто, з наведеного вбачається що товар знаходився на зберіганні з моменту вивантаження з судна та завантаження на потяг.
2.Пунктом 2.1.3 договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 01.03.2024 № 122 передбачено, що всі витрати, пов`язані з утриманням вантажу і документів, в тому числі витрати, пов`язані з вантажно-розвантажувальними роботами, розміщенням, зберіганням вантажу відшкодовуються за рахунок Клієнта. Проте у наданих до митного оформлення фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг №F/26/01/38 від 20.01.2026, Заявці на транспортно-експедиційне обслуговування №17 від 04.11.2025 та Акті виконаних робіт №4 від 20.01.2026 наявні відомості щодо плати за фрахт з урахування перевалки на НРР (навантажувально-розвантажувальні роботи) та відсутні відомості щодо плати за зберігання контейнерів у порту призначення до перевантаження їх на потяг.
3.Відповідно до пункту 12 заявки на перевезення №17 від 04.11.2025 додаткова послуга у вигляді перевантаження («overload») Замовником ТОВ »Торговий дім «АМТ» у Експедитора «IMOGATE Solution SP.z.o.o» не замовлялась, що не відповідає наданим до митного оформлення рахунку №F/26/01/38 від 20.01.2026 та акту виконаних робіт №4 від 20.01.2026, де до вартості морського фрахту та міжнародної залізничної поставки включено навантажувально-розвантажувальні операції та перевантаження.
4. Також відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс-2010 за терміном FОВ Продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження, а також на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Враховуючи умови поставки FOB та пункт п.3.1.1 Контракту № SG/2 від 15.07.2025, продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Будь-яка легальна експортно-імпортна операція у Китаї супроводжується оформленням у митному відношенні та декларуванні товарів, що ввозяться або вивозяться. Це передбачено Законом КНР «Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затвердженого маніфестом Головного митного управління КНР №52 (2008 року), однак до митного оформлення не подано копію декларації країни відправлення у тому числі на вимогу митного органу.
У зв`язку із встановленими розбіжностями позивачу запропоновано подати до митного органу додаткові документи: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару (документи, які підтверджують сплату транспортно-експедиційних послуг). У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст.53 МКУ запропоновано надати (за наявності) такі додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; каталоги, специфікації, прайс-лист виробника товару.
Листом №100202 від 10.02.2026 позивачем повідомлено митницю про те, що інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого за ЕМД товару у 10-денний термін надаватись не будуть у зв`язку з чим просив здійснити митне оформлення за наявними документами.
За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2026/000073/2 від 10.02.2026.
Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що згідно з ч.1 ст.246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. 
Відповідно до ч.1 ст.248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Згідно з ч.1 ст.257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною 1 ст.52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. 
Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Такими документами є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 Митного кодексу України).
Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст.VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.
Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України, митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті. 
При цьому, суд зазначає, що підставою для витребування додаткових документів не є наявність недоліків (описок, помилок, тощо), як таких, а наявність саме недоліків, які впливають на правильність визначення митної вартості товару.
Стосовно посилань митного органу на те, що «до митного оформлення надано супровідні документи Т1 від 08.01.2026 №№26PL322080NS360BM6, 26PL322080NS35NUM4, 25PL322080NS35NXM0 та залізничні накладні 14.01.2026 №№00392, 00413, 00421. Тобто, з наведеного вбачається що товар знаходився на зберіганні з моменту вивантаження з судна та завантаження на потяг», суд зазначає таке.
Як підтверджується листом експедитора «IMOGATE SOLUTION» Sp. z o.o. (надавався митниці під час митного оформлення), адміністрацією порту Гданськ та вантажного терміналу встановлено 10 (десять) безкоштовних днів зберігання контейнерів. 
Відтак, у період перебування вантажу на терміналі у зазначений митницею період витрати на зберігання у Клієнта не виникали, доказів протилежного суду не надано.
Посилання митниці на пункт 2.1.3 Договору транспортно-експедиторського обслуговування №122 є безпідставним, оскільки даний пункт визначає обов`язок Клієнта відшкодовувати витрати, пов`язані з утриманням вантажу, виключно у разі їх фактичного понесення. Оскільки такі витрати не виникали, підстави для їх відображення у документах або окремої оплати відсутні. 
Щодо посилань митного органу на те, що «Відповідно до пункту 12 заявки на перевезення №17 від 04.11.2025 додаткова послуга у вигляді перевантаження («overload») Замовником ТОВ »Торговий дім «АМТ» у Експедитора «IMOGATE Solution SP.z.o.o» не замовлялась, що не відповідає наданим до митного оформлення рахунку №F/26/01/38 від 20.01.2026 та акту виконаних робіт №4 від 20.01.2026, де до вартості морського фрахту та міжнародної залізничної поставки включено навантажувально-розвантажувальні операції та перевантаження», суд зазначає таке.
З пояснень представника позивача встановлено, що відповідно до пункту 4.1 Договору №122 від 01.03.2024 операція з перевантаження включена до загальної вартості фрахту, що прямо підтверджується рахунком-фактурою №F/26/01/38 від 20.01.2026 та актом виконаних послуг №4 від 20.01.2026 року, де зазначено: «фрахт з урахуванням перевалки та навантажувально-розвантажувальних робіт».
Митним органом, в свою чергу, до суду не надано доказів на підтвердження того, що позивачем було понесено додаткові витрати, які не включно до складу витрат на транспортування товару.
Таким чином, відсутність окремого рядка «overload» у заявці жодним чином не спростовує факту надання та оплати послуг з перевезення в повному обсязі, оскільки сама послуга є складовою основної послуги «фрахт» відповідно до умов укладеного договору.
Суд зазначає, що декларантом було надано вичерпний пакет документів, а саме: договір ТЕО №122, заявку на перевезення №17, коносамент №ZJSM25110231, залізничні накладні №№00392, 00413, 00421, рахунок №F/26/01/38, акт виконаних послуг №4 та довідку про транспортні витрати. Зазначені документи в сукупності дозволяють ідентифікувати маршрут, перелік наданих послуг та їх загальну вартість.
Щодо посилань митного органу на те, що декларантом не надано митної декларації країни відправлення (КНР), суд зазначає, що надання декларації країни відправлення (КНР) не є обов`язковим, оскільки відповідно до частини 2 статті 53 МК України, експортна митна декларація країни відправлення не входить до вичерпного переліку документів, які є обов`язковими для подання з метою підтвердження заявленої митної вартості.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару. Суттєвих недоліків подані до митного органу документи не містили, а відповідно у відповідача не було підстав прийняття рішення про коригування митної вартості товару. 
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару.
Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень.
Митним органом не доведено за допомогою належних та допустимих доказів, що митна вартість імпортованого позивачем була визначена необґрунтовано, що б в свою чергу надавало митному органу права на коригування митної вартості товару. 
При розгляді справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, що зумовлює висновок суду про задоволення позовних вимог ТОВ «Торговий дім «АМТ».
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем у зв`язку із розглядом справи понесено судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 7154,32 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 798,72 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АМТ» (69000, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд.13, прим.23, код ЄДРПОУ 42822115) до Тернопільської митниці (46400, м.Тернопіль, вул.Текстильна, буд.38, код ЄДРПОУ 43985576) про скасування рішення – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403070/2026/000073/2 від 10.02.2026.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АМТ» судовий збір в розмірі 7953,04 грн. (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят три гривні 04 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова