Справа № 521/21617/25
Провадження № 2/521/2172/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2026 року Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
 
головуючого судді – Мазун І.А.,
 
за участю секретаря судового засідання – Гриневич І.Г., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, посилаючись на те, що відповідачем в період з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2025 року (включно) за адресою: АДРЕСА_1 , спожито природний газ на загальну суму 51 864 гривень 60 копійок, вартість якого залишалася не оплаченою.
В обґрунтування позову зазначив, що відповідач у добровільному порядку плату за спожитий природний газ у повному обсязі не вносить. З огляду на те, що позивач надавав відповідачу житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі, то останній зобов`язаний сплатити позивачу заборгованість за спожитий природний газ.
Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природній газ в розмірі 51 864,60 грн. та понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн..
Ухвалою суду від 29.12.2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
19 січня 2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач стверджує, що Товариством безпідставно здійсненні нарахування за спожитий природний газ, оскільки за адресою: АДРЕСА_2 вже четвертий рік ніхто не проживає, відповідно газом ніхто не користується. Також, Відповідачем зазначається, що для перевірки споживання природного газу, 06.01.2025 року встановлено контрольний лічильник з показниками (0000), який в подальшому, 21.01.2025 року, демонтовано з тими самими показниками. Про монтаж та демонтаж лічильника складені відповідні акти. Просила звільнити її від сплати судового збору, оскільки являється особою з інвалідністю ІІ групи, про що надала посвідчення.
Ухвалою суду від 20.01.2026 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено цивільну справу до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Від представника позивача через підсистему «Електронний суд» 23.01.2026 року до суду надійшла відповідь на відзив. В якому зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/ спожитого Споживачем природного газу. Також, Відповідачем зазначається, що для перевірки споживання природного газу, 06.01.2025 року встановлено контрольний лічильник з показниками (0000), який в подальшому, 21.01.2025 року, демонтовано з тими самими показниками. Про монтаж та демонтаж лічильника складені відповідні акти. Однак, після проведення перевірки лічильника, Оператором ГРМ (АТ «Одесагаз») не передано на інформаційну платформу Оператора ГТС (Iplatforma) жодних корегувань/сторнувань відносно спожитого природного газу. При здійсненні відповідних дій (передання Оператором ГРМ АТ «Одесагаз» корегувань/сторнувань на інформаційну платформу), в Постачальника природного газу (ТОВ «ГК «Нафтогаз України») відображаються ці дії в білінговій системі «Газоліна» після 12 число кожного місяця. Станом на дату подання відповіді на відзив, зазначених дій не зроблено, що в свою чергу дає підстави вважати, що Відповідачем у справі № 521/21617/25 – ОСОБА_1 – в період з 01.10.2021 року по 31.10.2025 року спожито природного газу на загальну суму 51 864,60 грн. (з урахування оплат) у зв`язку з чим і подано позовну заяву. Додатово представник зазначив, що якщо споживач тимчасово не проживає в помешканні (понад 30 днів або 6 місяців), він має письмово повідомити Оператора ГРМ (облгаз) та надати документи, що підтверджують відсутність зареєстрованої особи (довідка ВПО, лікування, військова служба). Це дозволяє уникнути нарахувань за споживання (без лічильника), проте за розподіл газу платити доведеться.
Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, проте у матеріалах справи наявне його клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи належним чином.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу» на території України та постачає природній газ за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки Департаменту надання адміністративних послуг ОМР № Х1-321907-ю/о від 23.12.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є зареєстрованою з 22.08.2001 року за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 40)
Станом на дату подання позовної заяви, по особовому рахунку № НОМЕР_1 , EIC код 56XM25A99612416U, який належить об`єкту газифікації, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , наявна заборгованість за період з 01.10.2021 року по 31.10.2025 року на загальну суму 51 864,60 грн. у зв`язку з чим, ТОВ «ГК «Нафтогаз України» подано позов на Відповідача. Зазначена заборгованість відображається в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи (ТОВ “Оператор ГТС України”) – Iplatforma, дані з якої імпортуються Постачальником у білінгову систему «Газоліна».
Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/ спожитого Споживачем природного газу.
Оператором ГРМ (АТ «Одесагаз») передається інформація щодо загальної кількості спожитого природного газу на інформаційну платформу (Iplatforma) Оператора ГТС, яка в подальшому імпортується Постачальником (ТОВ «ГК «Нафтогаз України») в білінгову систему «Газоліна».
Відповідач стверджує, що Товариством безпідставно здійсненні нарахування за спожитий природний газ. Однак, Відповідачем не враховано, що розрахунки, здійсненні ТОВ «ГК «Нафтогаз України», зроблені відповідно до чинного законодавства (Кодекс ГРМ та Кодекс ГТС).
Згідно п.4 глави 4 Кодексу ГРМ - побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.
Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015р. (далі - Правила), та ст.ст. 6, 7, 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" Позивач зобов`язаний постачати природний газ Споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а Споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів.
Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, (далі - Договір), які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015р. «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової Форми договору.
За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Пунктом 1 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (далі Правила, Правила постачання) передбачено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501 (далі Типовий договір), який є публічним, а його умови однаковими для всіх споживачів.
Встановлено, що Відповідач являвся споживачем Постачальника «останньої надії» та був включений до Реєстру споживачів Постачальника «останньої надії» та споживав газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів Постачальника «останньої надії», яку зазначено у витягі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку Позивача.
Постачальник «останньої надії» — компанія, яка зобов`язана протягом 60 днів постачати газ споживачу, якщо він залишиться без постачальника.
За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22 липня 2020р. № 917-р постачальником «останньої надії» визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».
Отже, Товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт Боржника на підставі договору постачання природного газу постачальником «останньої надії».
Відповідно до пункту 1 наказу Міністерства енергетики України від 08.06.2022 №198, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.06.2022 за № 637/37973 «Про постачання природного газу побутовим споживачам» (далі Наказ від 08.06.2022 № 198) на виконання рішення Кризового комітету, затвердженого наказом Міністерства енергетики України від 26.02.2022 № 87 «Про введення кризової ситуації рівня надзвичайної ситуації» та протоколу засідання Кризового комітету від 03.06.2022 №1; відповідно до Національного плану дій, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 02 листопада 2015 року № 687, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 листопада 2015 року за № 1458/27903; згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про ринок природного газу»; з урахуванням листа НКРЕКП від 03 червня 2022 року № 4521/16/7-22, було наказано ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснювати постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2500, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831, та базової річної пропозиції: 1) з 01 травня 2022 року - побутовим споживачам, яких на день набрання чинності цим наказом внесено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи; 2) з дня початку постачання природного газу постачальником «останньої надії» - побутовим споживачам, яких після набрання чинності цим наказом буде внесено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи.
Оператором ГТС України, в межах чинного законодавства, а також згідно листа ГПК «Нафтогаз України» (лист від 08.06.2022 № 119/2.2-72-86-2022) було здійснено перенесення побутових споживачів, які станом на 08.06.2022 знаходились в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», до Реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».
В підпункті 1 п. 2 наказу від 08.06.2022 №198 вирішено забезпечити можливість Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» вносити побутового споживача, якого внесено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії», до Реєстру споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» для реалізації газу побутовим споживачам без надання постачальником інформації щодо заяви- приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам.
З огляду на вказану правову норму, включення споживача до Реєстру споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не передбачало підписання споживачем заяви-приєднання. Таким чином, Товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт Споживача на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, який є типовим та публічним, а Споживач в свою чергу зобов`язаний своєчасно оплачувати Товариству вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені Договором.
Положеннями частинами четвертої статті 319 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) передбачено, що власність зобов`язує.
Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зі змісту статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що учасниками правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг, між іншим, є споживачі (індивідуальні та колективні).
Положеннями пункту 6 частини першої статті вищезазначеного Закону визначено, що індивідуальний споживач – це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна.
Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.
Згідно із приписами статті 9 наведеного вище Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо Інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Такого ж висновку дійшов ВСУ, розглядаючи справу № 6-2951цс15 (постанова від 20 квітня 2016р.), а саме: «...споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».
На умовах Договору, Позивач постачав природний газ, а Відповідач отримував його та використовував для власних потреб. Вартість використаного природного газу Відповідач зобов`язаний сплачувати щомісячно, відповідно до діючих тарифів.
Пунктом 15 розділу III Правил визначено, що 15. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника із спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства.
Накази про встановлення роздрібної ціни на газ для побутових споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» опубліковані на офіційному сайті Постачальника за посиланням https://gas.ua/gas-prices-for-home.
Відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», що є оператором газорозподільної мережі (далі - Оператор ГРМ) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.
Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ згідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2494 (далі - Кодекс ГРМ).
Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015р. (далі - Кодекс ГТС), точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної' системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).»
Крім того, відповідно пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.
Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.
Відповідно до п. 5 Розділу 1 Правил постачання природного газу, об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування.
Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого Відповідачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу оператора газотранспортної системи (ТОВ Оператор ГТС України) - Iplatforma, та в подальшому імпортується Постачальником у білінгову систему «Газоліна» та використовується останнім для розрахунку вартості спожитого природного газу.
Отже, Постачальник проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу.
Відповідно п. 4.3. Договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.
Пункт 4.5. Договору визначає, що розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника.
Дату виникнення зобов`язання Відповідача по оплаті за спожитий природний газ визначає п. 4.6. Типового договору, де вказано, що при розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Типовим договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка.»
Відповідно ц. 4.10. Договору, у разі виникнення у Споживача заборгованості за послуги з газопостачання за цим Договором Споживач може звернутися до Постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою Постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність Споживача. Графік погашення заборгованості оформлюється окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення Сторонами та дотримання Споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором.
Щодо доводів відповідача про те, що у вищевказаній квартирі вже 4 роки ніхто не проживає і не користується послугами газопостачання, суд зазначає, що відповідно до абз.4 п.3 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ – у разі тимчасового не проживання зареєстрованих на об`єкті споживача осіб споживач (або уповноважена ним особа) має своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк повідомити про це Оператора ГРМ та надати документи, які підтверджують відсутність зареєстрованої особи. Якщо період відсутності зареєстрованої особи буде перевищувати шість місяців, споживач (або уповноважена ним особа) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду має надавати Оператору ГРМ оновлену письмову заяву з відповідними підтвердними документами.
Якщо споживач тимчасово не проживає в помешканні (понад 30 днів або 6 місяців), він має письмово повідомити Оператора ГРМ (облгаз) та надати документи, що підтверджують відсутність зареєстрованої особи (довідка ВПО, лікування, військова служба). Це дозволяє уникнути нарахувань за споживання (без лічильника), проте за розподіл газу платити доведеться. 
Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Також, Відповідачем зазначається, що для перевірки споживання природного газу, 06.01.2025 року встановлено контрольний лічильник з показниками (0000), який в подальшому, 21.01.2025 року, демонтовано з тими самими показниками. Про монтаж та демонтаж лічильника складені відповідні акти. (а.с. 51.52,53,54)
Однак представник відповідача вказував у відповіді на відзив, що після проведення перевірки лічильника, Оператором ГРМ (АТ «Одесагаз») не передано на інформаційну платформу Оператора ГТС (Iplatforma) жодних корегувань/сторнувань відносно спожитого природного газу. При здійсненні відповідних дій (передання Оператором ГРМ АТ «Одесагаз» корегувань/сторнувань на інформаційну платформу), в Постачальника природного газу (ТОВ «ГК «Нафтогаз України») відображаються ці дії в білінговій системі «Газоліна» після 12 число кожного місяця. 
На підставі наданих суду доказів, було встановлено, що ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» постачає природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якого не сплачена ОСОБА_1 , про що свідчить виписка з особового рахунку – фінансового стану (а.с.12-15). Оскільки Відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання Відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право Позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений Договором строк.
Доказів зворотного суду – не було надано.
Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір заборгованості ОСОБА_1 за спожитий природний газ за період з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2025 року (включно) становить 51 864,60 гривень.
Суд погоджується із зазначеним розрахунком та доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору, розмір якого становить 2422,40 гривень.
За подання до суду даної позовної заяви через систему «Електронний суд», позивачем згідно вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. згідно платіжної інструкції № 29027290 від 15.12.2025 року. 
ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи відповідно до посвідчення особи з інвалідністю серії НОМЕР_2 , а тому звільнена від сплати судового збору у всіх судових інстанціях на підставі п. 9 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, судовий збір у розмірі 2422,40 грн., слід компенсувати за рахунок держави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 530, 612, 625, 628, 638ЦК України, ст.ст. 77, 79, 80, 141, 263 – 265, 279, 282-283 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (місцезнаходження: вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, код ЄДРПОУ 40121452, р/р № НОМЕР_4 в АТ «Ощадбанк» м. Києва, МФО 300465) заборгованість за спожитий природний газ у загальному розмірі 51 864 (п`ятдесят одна тисяча вісімсот шістдесят чотири) гривень 60 копійок.
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» з державного бюджету судовий збір сплачений при поданні позову в сумі 2422,40 грн..
Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 17 квітня 2026 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ       І.А. МАЗУН