КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 367/12607/25 Головуючий у 1 інстанції: Кухленко Д.С. Провадження № 33/824/2465/2026 Доповідач: Шебуєва В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року 

Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Письменної Вікторії Миколаївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 23 березня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 23 березня 2026 року закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу в його діях даного правопорушення.
Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник Письменна В.М., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , 27 квітня 2026 року подала апеляційну скаргу, а також порушила питання поновлення строку на апеляційне оскарження. 
В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження захисник Письменна В.М. зазначала, що копію оскаржуваної постанови суду першої інстанції вона отримала 28 березня 2026 року та подала апеляційну скаргу. Постановою Київського апеляційного суду від 16 квітня 2026 року її апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку з ненаданням витягу з договору про надання правничої допомоги. Вона не мала технічної можливості надати витяг з договору у зв`язку з перебуванням у відрядженні.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова Ірпінського міського суду Київської області була винесена 23 березня 2026 року, проте, не була вручена ОСОБА_1 в день її винесення. Відповідно до інформації, наявної в системі «Електронний суд» копія вказаної постанови була доставлена до електронного кабінету захисника ОСОБА_1 адвоката Письменної В.М. 28 березня 2026 року. 07 квітня 2026 року захисник ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 23 березня 2026 року. Постановою Київського апеляційного суду від 16 квітня 2026 року апеляційну скаргу захисника Письменної В.М., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , було повернуто у зв`язку з ненаданням засвідченого підписами сторін витягу з договору про надання правничої допомоги. Відповідно до звіту про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду копія вказаної постанови була доставлена до електронного кабінету захисника ОСОБА_1 адвоката Письменної В.М. 17 квітня 2026 року.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що строк на оскарження постанови суду першої інстанції відлягає поновленню, оскільки визначені захисником ОСОБА_1. причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними.
В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився. Суд апеляційної інстанції надсилав ОСОБА_2 виклик до суду, але він повернувся через відсутність ОСОБА_2 за наявною у матеріалах справи адресою.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1. просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи. Суд першої інстанції не надав належної оцінки письмовим поясненням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , схемі місця ДТП, фото та відеозаписам з місця ДТП, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про те, що ДТП мала місце саме з вини ОСОБА_1 .
Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.
Приймаючи постанову про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатньо фактичних даних про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів справи, на розгляд суду ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області було надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 484740 від 16 жовтня 2025 року. 
Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення 16 жовтня 2025 року о 19 годині 15 хвилин в смт. Гостомель по вул. Леоновича, водій ОСОБА_2 керував вантажним автомобілем Volovo д.н.з. НОМЕР_1 . При початку руху він не переконався у безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився з правої сторони чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, а саме перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
До протоколу було долучено схему місця ДТП від 16 жовтня 2025 року, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Як вбачається з матеріалів справи, ДТП за участі транспортних засобів Вольво д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 і Toyota д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , мало місце 16 жовтня 2025 року о 19 годині 15 хвилин в смт.Гостомель по вул. Леоновича при виїзді з території терміналу.
Закриваючи провадження в справі суд першої інстанції по суті виходив з самих лише пояснень ОСОБА_2 , який в суді першої інстанції зазначив, що 16 жовтня 2025 року він під`їхав за адресою: селище Гостомель, вулиця Леонтовича, 62/1, де відбулося завантаження вантажного автомобіля Volvo FN д.н.з. НОМЕР_1 . При виїзді з території терміналу встановлено шлагбаум, перед яким, на вимогу охорони терміналу, він зупинився для встановлення пломби на ворота напівпричепу д.н.з. НОМЕР_3 . Коли він з охороною терміналу встановлювали пломбу автомобіля Toyota д.н.з. НОМЕР_2 не було. Одразу після встановлення пломби він сів у вантажний автомобіль автомобіля Volvo FN д.н.з. НОМЕР_1 , переконавшись в безпеці руху, почав рух. Через певний час відчув удар з правою сторони та одразу зупинився. Водій автомобіля Toyota д.н.з. НОМЕР_2 здійснив небезпечний маневр під час початку руху автомобіля Volvo FN д.н.з. НОМЕР_1 шляхом об`їзду з правої сторони, де такий маневр взагалі не можна здійснювати і при цьому водій Toyota д.н.з. НОМЕР_2 використовував зону в`їзду-виїзду з території терміналу позначену «зеброю».
Проте пояснення ОСОБА_2 не спростовують порушення ним вимог п. 10.1 ПДР України.
З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він, керуючи автомобілем Volvo FN д.н.з. НОМЕР_1 , зупинився перед виїздом з терміналу та вийшов з автомобіля для встановлення пломби на причепі. Після встановлення пломби він сів в автомобіль і почав рух. Перед початком руху та зміною напрямку руху ОСОБА_2 повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Натомість, він здійснив зіткнення передньою частиною автомобіля Volvo FN д.н.з. НОМЕР_1 , з автомобілем Toyota д.н.з. НОМЕР_2 , який об`їжджав автомобіль Volvo FN д.н.з. НОМЕР_1 з правої сторони.
Вказані обставини відповідають наданим на місці ДТП поясненням ОСОБА_1 , який зазначив, що він здійснював об`їзд автомобіля Volvo FN д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинився з лівої сторони виїзду без сигналів аварійної зупинки, та коли він вже майже закінчив об`їзд, автомобіль Volvo FN д.н.з. НОМЕР_1 , розпочав рух без увімкнення показника повороту зі зміною напрямку руху вправо, внаслідок чого і відбулося зіткнення.
На підтвердження своїх пояснень ОСОБА_1 надав фото з місця ДТП, з яких убачається, що автомобіль Volvo FN д.н.з. НОМЕР_1 , стоїть по ліву сторону від виїзду з терміналу. При цьому кабіна автомобіля Volvo FN д.н.з. НОМЕР_1 повернута вправо, що вказує на зміну ним напрямку руху. Також ОСОБА_1 надав запис з камер відеоспостереження, установлених на території терміналу, з яких убачається, що ОСОБА_2 сів в автомобіль Volvo FN д.н.з. НОМЕР_1 та почав рух з поворотом вправо, не помітивши, що справа рухався автомобіль Toyota д.н.з. НОМЕР_2 .
Доводи ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 не мав здійснювати об`їзд автомобіля Volvo FN д.н.з. НОМЕР_1 справа, не спростовують висновків щодо допущення ОСОБА_2 порушень вимог п. 10.1 ПДР України.
Враховуючи викладене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для закриття провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Разом з тим, станом на момент винесення даної постанови закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, подія за участю водіїв ОСОБА_2 і ОСОБА_1 мала місце 16 жовтня 2025 року. Відповідно, строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 закінчилися 16 січня 2026 року.
Враховуючи викладене, постанова Ірпінського міського суду Київської області від 23 березня 2026 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 23 березня 2026 року.
Апеляційну скаргу захисника Письменної Вікторії Миколаївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Скасувати постанову Ірпінського міського суду Київської області від 23 березня 2026 року про закриття провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та прийняти нову постанову.
Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38КУпАП.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.