КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6373/2026
Справа № 361/6493/25

П О С Т А Н О В А

 
Іменем України

27 травня 2026 року 
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області, ухвалене у складі судді Писанець Н.В. в м. Бровари 14 листопада 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, 

в с т а н о в и в :

У червні 2025 року позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з даним позовом, просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договорами № 75389778 від 13 серпня 2021 року, № 2110978381407 від 30 квітня 2021 року у розмірі 48158,48 грн., судовий збір 2422,40 грн., понесені витрати на правничу допомогу 16000 грн.
Позов мотивував тим, що 13 серпня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали договір № 75389778, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику») на погоджений умовами договору строк (надалі «Строк позики») шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2 договору сума позики становить 3000 грн., процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99 % за кожен день користування позикою. Відповідно до договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Відповідно до положень договору цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням ІТС, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
Щодо укладення договору № 2110978381407 від 30 квітня 2021 року, зазначав, що згідно п. 1.1 договору за цим договором ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалося надати позичальникові ОСОБА_1 кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 2700 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору, його додатків і правил. Відповідно до п. 1.9 договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік. Згідно п. 1.4 договору проценти за користування кредитом розраховуються в наступному розмірі: 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту, починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б); починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); тип процентної ставки фіксована.
На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 2700 грн., що підтверджується листом ТОВ ФК «Вей фор пей».
Згідно п. 4.4 договору, підписуючи цей договір із застосуванням процедури підпису, зазначеної у п. 4.3 цього договору, сторони усвідомлюють та підтверджують, що відповідно до ст. 639, 1055 ЦК України цей договір укладений сторонами у письмовій формі з дотриманням всіх вимог діючого законодавства України щодо процедури укладення та підписання договору за допомогою ІТС.
Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором настав, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.
22 лютого 2022 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір № 22/02/2022, на підставі якого до останнього перейшло право вимоги до позичальників за кредитними договорами, в тому числі за договором № 75389778.
10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір № 10-01/2023, на підставі якого до останнього перейшло право вимоги до позичальників за кредитними договорами, в тому числі за договором № 75389778.
01 грудня 2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір № 1-12, на підставі якого до останнього перейшло право вимоги до позичальників за кредитними договорами, в тому числі за договором № 2110978381407.
10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір № 10-01/2023, на підставі якого до останнього перейшло право вимоги до позичальників за кредитними договорами, в тому числі за договором № 2110978381407.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом на день пред`явлення позову за договором № 75389778 від 13 серпня 2021 року становить 10078,22 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5000 грн., за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5077,40 грн., нараховані 3 % річних 0,82 грн.; за договором № 2110978381407 від 30 квітня 2021 року становить 50505,66 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2700 грн., за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 47805,66 грн.
Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 38080,26 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2700 грн., за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги - 35380,26 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вказаними договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 48158,48 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 7700 грн., за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 40457,66 грн., нараховані 3 % річних 0,82 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2025 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договорами № 75389778, № 2110978381407 в розмірі 48158,48 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 242,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн.

Відповідач ОСОБА_1 у особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність рішення, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2025 року та ухвалити нове рішення про відмову в позові.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказував, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази у розумінні ст. 76, 100 ЦПК України на підтвердження зазначених у позові обставин про те, що кредитор ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» засобами електронного зв`язку направляли оферту позичальнику - відповідачу, а відповідач у відповідь надсилав свою згоду (акцепт). У справі також відсутні докази отримання відповідачем одноразового ідентифікатора та факту його накладення у електронному кредитному договорі або відповідних доповненнях до нього, як це зазначено у рішенні та має відповідати порядку створення та підписання електронних документів, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
В той же час позивач не вказує, яким чином проводилась ідентифікація особи позичальника та чи проводилась вона взагалі, та не надає доказів проведення такої ідентифікації, не надає доказів відправлення одноразового ідентифікатора відповідачеві, не надає доказів того, що саме відповідач використав ідентифікатор для укладення кредитного договору. Неможливо перевірити факт підписання оспорюваного кредитного правочину кредитодавцем, адже тільки докази накладення кваліфікованого електронного підпису можуть слугувати доказом таких фактів.
Крім того, стверджуючи про факт надання відповідачу кредитних коштів, позивач не надав суду жодного належного доказу, яким би підтвердив викладені обставини.
Зазначав, що правильність застосування положень п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до зменшення заборгованості саме за процентами від суми позики, а не лише до неустойки, підтверджується постановою Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19. 
Встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 47805,66 грн. за кредитним договором № 2110978381407 є несправедливим у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад 50 % вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.
Верховний Суд прийняв постанову 12 лютого 2025 року у справі № 679/1103/23 за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором, якою встановив, що умови кредитного договору є несправедливими, оскільки розмір процентів за користування кредитом є явно завищеним.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, вказував, що як вбачається з сайту судової влади України, позивач неодноразово приймав участь у судових процесах у подібних правовідносинах, а саме стягнення заборгованості за кредитним договором, предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, тому для підготовки правової позиції у справі та написання позовної заяви представником не витрачено багато часу. Таким чином, сума коштів 16000 грн. за надання правової допомоги є завищеною, неспівмірною із складністю справи та підлягає зменшенню.
Звертав увагу, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, а саме відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи за своєю участю, не отримував ні ухвали про відкриття провадження, ні копії ухваленого рішення.

Від позивача ТОВ «Коллект Центр» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, наводив власні спростування доводів апеляційної скарги.
Вказував, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження разом з позовом та доданими до нього документами за зареєстрованою адресою проживання.
Стверджував, що до підписання договорів позичальнику було надано всі можливості для ознайомлення з умовами договорів, розміщена інформація на сайті товариства, викладав механізм укладення договорів в електронній формі, вказував, що позивачем належним чином підтверджено факт укладення кредитних договорів шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Повідомляв, що надані позивачем розрахунки є детальними, чіткими і такими, що відповідають умовам кредитних договорів, в тому числі в частині визначення строку користування кредитом, в межах якого нараховувалися проценти. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували розрахунки заборгованості, долучені до позовної заяви.
Вказував, що в даному випадку проценти за користування кредитними коштами нараховувались кредитором в межах погодженого сторонами строку кредитування на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України, що включав у себе і строк користування кредитом. Враховуючи, що відповідач, підписавши договори, погодився з їх умовами, немає підстав вважати, що умови такого договору про порядок та строк застосування процентних ставок не були відомі відповідачу.
Наголошував, що відповідачем не було надано доказів виконання зобов`язання, в тому числі доказів невірного нарахування суми заборгованості по відсоткам відповідно до умов договору, в тому числі шляхом надання власного контррозрахунку.
Також відповідач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту укладення договорів не скористався.
Щодо перерахування кредитних грошових коштів відповідачеві, пояснював, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не є банком або фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, і відповідні операції були здійснені ТОВ «ФК «Фінекспрес» на підставі укладеного сторонами договору, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес», відповідно до якої товариство підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: 13 серпня 2021 року на картковий рахунок № НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 3000 грн., при цьому перерахування коштів здійснювалось на картковий рахунок відповідача, зазначений ним при укладанні договору.
Крім того, ТОВ «Служба миттєвого кредитування» також не є банком або фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, і відповідні операції були здійснені ТОВ «ФК «Вей фор пей» на підставі укладеного сторонами договору, тобто верифікація картки і надіслання кредитних коштів здійснюється ТОВ «ФК «Вей фор пей» за дорученням первісного кредитора. Дана обставина підтверджується листом ТОВ «ФК «Вей фор пей», відповідно до якого: номер картки НОМЕР_2 , власник картки (емітент): Monobank, категорія картки MasterCard, час запиту 30.04.2021 20:28:23, сума: 2700, валюта UAH, при цьому перерахування коштів здійснювалось на картковий рахунок відповідача, зазначений ним при укладанні договору.
Звертав увагу, що згідно норм чинного законодавства, квитанції платіжних організацій, які мають відповідні ліцензії на здійснення перерахування грошових коштів, є належними доказами видачі грошових коштів на виконання кредитних договорів у правовідносинах, що є предметом розгляду у даній справі. 
Пояснював, що позивач не володіє інформацією щодо повного номера банківської картки відповідача, оскільки такі відомості становлять банківську таємницю, саме з цієї причини зазначені реквізити не відображені в повному обсязі в листі.
Щодо правової допомоги позивачу в суді першої інстанції, вказував, що договір про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року № 10-07/2024 укладений не лише в рамках надання правової допомоги щодо конкретного відповідача, а охоплює також правову допомогу стосовно інших боржників. Акцентував, що договірні відносини між позивачем та адвокатським об`єднанням є виключно цивільно-правовими відносинами між сторонами цього договору і не впливають на жодні прав відповідача у справі, а мають на меті лише обумовлені угодою обов`язки та відповідні дії сторін даного договору, що не суперечать правовим нормам та не зачіпають інтереси третіх осіб. Розмір гонорару визначається за погодженням сторін надавачем послуг та клієнтом, а відповідач не вправі втручатися в ці правовідносини. 
Вказував, що позивачем було надано документи на підтвердження витрат на правничу допомогу разом з позовною заявою, і що заявлена до стягнення сума витрат позивача є співмірною зі складністю даної справи, зворотного відповідачем не доведено.

30 березня 2026 року засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» від ТОВ «Коллект Центр» до Київського апеляційного суду надійшло клопотання про поновлення строку на подачу клопотання про витребування доказів та витребування доказів, в якому позивач просив витребувати у АТ КБ «ПриватБанк» ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_1 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; докази зарахування на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 3 000, 00 грн., які 13.08.2021 були на неї перераховані, а саме витребувати виписки за номером картки № НОМЕР_1 за період з 13.08.2021 по 20.08.2021; інформацію, чи відкривалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) банківська картка № НОМЕР_1 (віртуальна чи фізична картка) та надати повний номер банківської картки № НОМЕР_1 ; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період з 13.08.2021 по 20.08.2021; інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_4 в анкетних даних ОСОБА_1 . Також, позивач просив витребувати у АТ «Універсал банк» ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_2 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; докази зарахування на картку № НОМЕР_2 кредитних коштів у сумі 2 700, 00 грн., які 30.04.2021 були на неї перераховані, а саме витребувати виписки за номером картки № НОМЕР_2 за період з 30.04.2021 по 07.05.2021; інформацію, чи відкривалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) банківська картка № НОМЕР_2 (віртуальна чи фізична картка) та надати повний номер банківської картки № НОМЕР_2 ; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_2 за період з 30.04.2021 по 07.05.2021; інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_4 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 квітня 2025 року в задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено з підстав, передбачених ст. 126, 127, 367 ЦПК України, оскільки розгляд справи на підставі доказів, які не надавалися до суду першої інстанції, суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства, та, оскільки позивачем не надано доказів неможливості подання доказів та/або клопотання про витребування доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

30 березня 2026 року засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» від ТОВ «Коллект Центр» до Київського апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 квітня 2025 року в задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено з підстав, передбачених ст. 13, 369 ЦПК України, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, та здійснено розгляд справи в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що на а. с. 118 - 119 знаходиться копія договору позики 75389778 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13 серпня 2021 року, сторонами якої зазначені ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Платіж») на погоджений умовами договору строк (надалі «Строк позики») шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Згідно п. 2 «Параметри та умови позики, параметри, порядок і графік повернення позики та сплата процентів», сума позики становить 3000 грн., строк позики 30 днів, процентна ставка 1,99 % річних, дата надання позики 13 серпня 2021 року, дата повернення позики 12 вересня 2021 року, орієнтовна загальна вартість позики 4701,46 грн. 
Згідно п. 12 договору, цей договір укладено дистанційно в електронній формі з використанням ІТЗ шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
У графі реквізитів сторін наявна відмітка про накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором XLP4GICmkc (а. с. 118 - 119).
На а. с. 120 знаходиться копія додаткової угоди № 75389778 від 23 серпня 2021 року, сторонами якої зазначені ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , за умовами якої на підставі звернення позичальника, здійсненого за допомогою засобів ІТС позикодавця, позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики до 3000 грн. на 2000 грн., таким чином, загальний розмір наданої позики становить 5000 грн. (а. с. 120).
На а. с. 121 - 128 знаходяться копії додаткових угод про реструктуризацію заборгованості від 04 жовтня 2021 року, 03 листопада 2021 року, 19 грудня 2021 року, 06 січня 2022 року, 19 лютого 2022 року, сторонами яких зазначені ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 (а. с. 121 - 128).
Згідно довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 26 лютого 2025 року, компанія підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23 січня 2018 року, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», та завершення наступної платіжної операції: дата 13 серпня 2021 року, номер платежу a60d0dc9-967c-4f45-b993-dad6fa7f93df, сума 3000 грн., отримувач ОСОБА_1 , ЕПЗ № НОМЕР_1 (а. с. 93).
Згідно довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 28 лютого 2025 року, компанія підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23 січня 2018 року, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», та завершення наступної платіжної операції: дата 23 серпня 2021 року, номер платежу f8a9d22a-5386-4900-8484-c984fc725505, сума 2000 грн., отримувач ОСОБА_1 , ЕПЗ № НОМЕР_1 (а. с. 95).

На а. с. 141 - 145 знаходиться копія договору про надання фінансових послуг № 2110978381407 від 30 квітня 2021 року, сторонами якої зазначені ОСОБА_1 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування», за умовами якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, що зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 2700 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту.
Згідно п. 1.4 договору проценти за користування кредитом розраховуються в наступному розмірі: 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту, починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б); починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); тип процентної ставки фіксована.
Згідно п. 1.9 договору, граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік.
Згідно п. 1.5, 1.6 договору, у разі підписання електронного договору договір буде вважатись укладеним в письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства. Датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного договору вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
Згідно п. 4.4 договору, підписуючи цей договір із застосуванням процедури підпису, зазначеної у п. 4.3 цього договору, сторони усвідомлюють та підтверджують, що відповідно до ст. 639, 1055 ЦК України цей договір укладений сторонами у письмовій формі з дотриманням всіх вимог діючого законодавства України щодо процедури укладення та підписання договору за допомогою ІТС.
У графі реквізитів сторін наявна відмітка про накладення позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором R5 (а. с. 141 - 145).
На а. с. 155 - 157 наявний документ з назвою «Інформація щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладання електронного договору, вчинених Товариством та Заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій», без зазначення особи, якою його складено, та дати складання.
Згідно довідки ТОВ «ФК «Вей фор пей» від 06 січня 2025 року, товариство підтверджує, що на підставі укладеного з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договору про організацію переказів грошових коштів, було здійснено переказ грошових коштів: номер карти НОМЕР_2 , власник карти (емітент) Monobank, категорія карти MasterCard, час запиту 30.04.2021 20:28:23, номер договору 2110978381407, сума 2700, валюта UAH (а. с. 109).
22 лютого 2022 року було укладено договір факторингу № 22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі, згідно витягу з додатку № 3 до цього договору, за кредитним договором № 75389778 (а. с. 66, 68 - 73, 75 - 78).
Листами ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 26 лютого 2025 року та 28 лютого 2025 року на адресу ТОВ «Вердикт Капітал», надано інформацію щодо даних, які підтверджують видачу на банківські карти клієнтів онлайн-позик, право вимоги яких відступлено ТОВ «Вердикт Капітал», зокрема щодо ОСОБА_1 , договір позики № 75389778, № транзакцій a60d0dc9-967c-4f45-b993-dad6fa7f93df, f8a9d22a-5386-4900-8484-c984fc725505 (а. с. 97 - 103). 
01 грудня 2021 року укладено договір факторингу №1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі, згідно витягу з додатку № 3 до цього договору, за договором № 2110978381407 (а. с. 67, 79 - 88).
10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі, згідно витягів з додатку № 3 до цього договору, за кредитними договорами № 75389778 та № 2110978381407 (а. с. 48 - 55, 58 - 65).
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» складено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 75389778 від 13 серпня 2021 року, згідно якого загальна заборгованість станом на 22 лютого 2022 року складає 10077,40 грн. (а. с. 104 - 107).
ТОВ «Служба миттєвого кредитування» складено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2110978381407 від 30 квітня 2021 року, згідно якого борг складає 19442,16 грн., з яких тіло 2700 грн., відсотки 17282,16 грн. (а. с. 110 - 113).
Позивачем складено розрахунки заборгованості, згідно яких заборгованість ОСОБА_1 за договором № 75389778 станом на 26 травня 2025 року складає 10078,22 грн., в тому числі за тілом кредиту 5000 грн., за відсотками 5077,40 грн. (а. с. 89), за договором № 2110978381407 станом на 26 травня 2025 року складає 50505,66 грн., в тому числі за тілом кредиту 2700 грн., за відсотками 47805,66 грн., з них до стягнення заявлено 38080,26 грн. (а. с. 90).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Задовольняючи позов та стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 48158,48 грн., суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконував у повному обсязі договірні зобов`язання, порушив умови кредитних договорів щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість за кредитним договорами, право вимоги за якими перейшло до позивача.

Апеляційний суд не може погодитись з висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Так, згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення.
Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 77 - 80 ЦПК України).
Стаття 80 ЦПК України передбачає достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У позовній заяві ТОВ «Коллект Центр» вказувало на те, що кредитні договори були укладені з ОСОБА_1 з використанням підписання електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

На підтвердження факту укладення відповідачем 13 серпня 2021 року кредитного договору з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів, а 30 квітня 2021 року - з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» позивачем до матеріалів справи додано копії договорів у паперовій формі.

В кредитних договорах наявна відмітка про те, що вони підписані позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Разом із тим, доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету ТОВ «Коллект Центр» суду не надало. Зазначення у тексті договорів особистих даних ОСОБА_1 не підтверджує намір укладення ним кредитних договорів та їх підписання.

Без доказів на підтвердження факту створення заявки на отримання кредиту, ознайомлення з офертою, надсилання одноразового ідентифікатора відповідачу на мобільний номер телефону, який він мав вказувати під час заповнення заявки, використання даного ідентифікатора та надсилання позивачем примірнику кредитного договору та додатків до нього, які є невід`ємною частиною договору, проведення ідентифікації відповідача та доказів здійснення ним дій, спрямованих на укладення договору в електронній формі, одноразовий ідентифікатор, зазначений в кредитних договорах, є лише абстрактною літеро-числовою комбінацією.

Такими належними та допустимими доказами міг бути моніторинг дій користувача в інформаційно-телекомунікаційній системі, яким зафіксовано чітку послідовність (хронологію) всіх дій фінансової установи та споживача щодо укладення електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі, яку фінансова установа використовує для укладення електронних договорів.

Разом із тим, такі докази в матеріалах справи відсутні, оскільки наявний в матеріалах справи документ під назвою «Інформація щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладання електронного договору, вчинених Товариством та Заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій», який не містить відомостей про особу, яка склала цей документ, без підписів цієї особи та не завірений первісним кредитором (а. с. 155 - 157), не може вважатися допустимим доказом укладення договору № 2110978381407 від 30 квітня 2021 року, а щодо договору позики № 75389778 від 13 серпня 2021 року та додаткових угод до нього їх взагалі надано не було в будь-якому вигляді.

Крім того, кредитний договір має консенсуальний характер, оскільки на відміну від договору позики набирає чинності з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов (ч. 1 ст. 638 ЦК). Це, в свою чергу, надає сторонам кредитного договору право на відмову від надання або одержання кредиту за вже укладеним договором. Таким чином, укладення кредитного договору підтверджує наявність правовідносин, що наділяє сторін певними правами і обов`язками, однак сам факт укладення договору не є беззаперечним доказом наявності заборгованості.

Задовольняючи позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, судом першої інстанції не встановлено, чим саме підтверджується надання кредитних коштів ОСОБА_1 .

Виходячи із правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.
У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку на пред`явлення будь-якої вимоги. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України.
Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.
Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України.
Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України.
Продавець (виконавець, постачальник), оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала оплату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку.

На підтвердження обставин перерахування відповідачу кредитних коштів позивачем було надано довідку ТОВ «ФК «Вей фор пей» від 06 січня 2025 року, якою товариство підтверджує, що на підставі укладеного з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договору про організацію переказів грошових коштів, було здійснено переказ грошових коштів: номер карти НОМЕР_2 , власник карти (емітент) Monobank, категорія карти MasterCard, час запиту 30.04.2021 20:28:23, номер договору 2110978381407, сума 2700, валюта UAH (а. с. 109), довідку ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 26 лютого 2025 року, якою компанія підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23 січня 2018 року, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», та завершення наступної платіжної операції: дата 13 серпня 2021 року, номер платежу a60d0dc9-967c-4f45-b993-dad6fa7f93df, сума 3000 грн., отримувач ОСОБА_1 , ЕПЗ № НОМЕР_1 (а. с. 93), а також довідку ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 28 лютого 2025 року, якою компанія підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповдіно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23 січня 2018 року, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», та завершення наступної платіжної операції: дата 23 серпня 2021 року, номер платежу f8a9d22a-5386-4900-8484-c984fc725505, сума 2000 грн., отримувач ОСОБА_1 , ЕПЗ № НОМЕР_1 (а. с. 95).

Судом першої інстанції не звернуто увагу, що надані позивачем на підтвердження перерахування коштів відповідачу довідки не є належними доказами, які підтверджують здійснення фінансової операції щодо переказу коштів, за своїм змістом ці довідки не є первинними бухгалтерськими документами, створеними безпосередньо під час банківської операції по перерахуванню коштів, оскільки первинними бухгалтерськими документами можуть бути платіжна інструкція та виписка з особового рахунку клієнта. Таким чином, довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» та ТОВ «ФК «Вей фор пей» не є первинними бухгалтерськими документами, вони не містять повних даних щодо власника банківської картки, на яку були перераховані кредитні кошти, повного номеру картки, що позбавляє можливості вважати доведеним факт переказу відповідачу коштів у розмірі 5000 грн. та 2700 на належний йому картковий рахунок.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження належності електронного платіжного засобу із неповно зазначеними реквізитами, саме ОСОБА_1 . При цьому кредитні договори не містять реквізитів картки позичальника взагалі.

Не заявлялось стороною позивача в суді першої інстанції у відповідному процесуальному порядку і клопотань про витребування доказів для підтвердження обставин, на які посилається ТОВ «Коллект Центр».

Розрахунки заборгованості, на які посилався позивач, не були погоджені з відповідачем, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належними доказами наявності заборгованості. Вказані документи із зазначенням конкретних розмірів заборгованості є доказами, що створені самим позивачем та первісними кредиторами, а відтак, інформація, зазначена в цих доказах, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, та не можуть бути доказами наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

З огляду на вказане, матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» умов договорів № 75389778 від 13 серпня 2021 року та № 2110978381407 від 30 квітня 2021 року щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.

Відтак, з огляду на докази, наявні в матеріалах справи, суд був позбавлений можливості ідентифікувати належність електронного платіжного засобу відповідачу, оскільки повної інформації щодо номеру банківської картки відповідача матеріали справи не містять.

За вказаних обставин позивачем не доведено існування заборгованості за кредитними договорами № 75389778 від 13 серпня 2021 року та № 2110978381407 від 30 квітня 2021 року. 

Доводи позивача у відзиві на апеляційну скаргу, що первісні кредитори є небанківськими фінансовими установами та здійснює свою діяльність з видачі коштів у позику на підставі спеціальної ліцензії, якою не охоплюється здійснення переказу коштів, в зв`язку з чим для видачі кредитів у безготівковій формі первісний кредитор має залучати надавача платіжних послуг, і що при видачі кредиту кредитодавець не отримує повні реквізити банківської картки, які необхідні для здійснення операцій по карті через Інтернет, не є підставою для звільнення позивача від доказування цих обставин і не є самі по собі підставою для задоволення позову, оскільки позивач ТОВ «Коллект Центр» не був позбавлений можливості звернутися до суду першої інстанції з клопотанням про витребування у банку-емітента доказів належності кредитної картки саме відповідачу, а також виписки з рахунку на підтвердження перерахування кредитних коштів, однак на власний розсуд такою можливістю не скористався.

Наведені обставини були залишені поза увагою суду першої інстанції та зроблено передчасний та помилковий висновок, який не ґрунтується на наявних у справі доказах, що позивач надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 3000 грн. та 2700 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом.

За даних обставин та з урахуванням системного аналізу зазначених вище норм, апеляційний суд приходить висновку про недоведеність в межах цієї справи укладання ОСОБА_1 кредитних договорів від 13 серпня 2021 року з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», від 30 квітня 2021 року з ТОВ «Служба миттєвого кредитування», та отримання ним кредитних коштів на підставі цих договорів.

Тягар доказування покладено на сторони, що забезпечує реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видасться вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах №910/18036/17 від 02 жовтня 2018 року, №917/1307/18 від 23 жовтня 2019 року.
Оскільки жодних належних та допустимих доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позові, щодо укладення кредитних договорів, отримання відповідачем кредитних коштів, наявності заборгованості та її розміру матеріали справи не містять, позов ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами є недоведеним та необґрунтованим, а тому безпідставно задоволений судом першої інстанції.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо несправедливого розміру процентів за користування кредитом, що в результаті становить 47805,66 грн., та порушення ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», апеляційний суд враховує, що за обставин недоведеності отримання відповідачем кредитних коштів проценти за користування кредитом не підлягали нарахуванню кредиторами за будь-який період та в будь-якому розмірі.

Водночас, доводи апеляційної скарги, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи, спростовуються наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яким на адресу ОСОБА_1 було направлено копію ухвали про відкриття провадження від 20 червня 2025 року, копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами, та які були отримані ним під підпис 26 вересня 2025 року (а. с. 168).

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування, із прийняттям нової постанови про відмову в позові.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат та стягує з позивача на користь відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн.

Керуючись ст. 7, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2025 року скасувати та прийняти нову постанову.
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» в позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (м. Київ вул. Мечнікова 3 оф. 306 код ЄДРПОУ 44276926) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 3633,60 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.