01 червня 2026 року

Справа № 642/3421/26
Провадження № 2-а/642/28/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2026 року       м. Харків
Суддя Холодногірського районного суду міста Харкова Проценко Л.Г., за участю секретаря судового засідання Шевченко Т.В., розглянувши в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, –
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Холодногірського районного суду м. Харкова з позовом до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 19.12.2025 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
В обґрунтування позову вказано, що 19.12.2025 інспектором 2 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Решітько Олександрою Олександрівною складено постанову серія ЕНА №6373842 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої, 19.12.2025 о 11:46 год. у м. Харків по проспекту Перемоги, 56, водій ОСОБА_1 (посвідчення водія НОМЕР_1 ), керував транспортним засобом Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_2 , з забрудненим номерним знаком, що не дає змоги чітко визначити символи з відстані 20м та при перевірці не пред`явив чинний поліс обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зафіксовано на б/к 472280. 473181, відеореєстратор 70маі, чим порушив п.2.9.в ПДР України - керування водієм ТЗ з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190,00 грн, що підтверджується постановою серії ЕНА № 6373842.
З постановою позивач не погоджується та вважає, що вона підлягає скасуванню, а справа закриттю, оскільки на момент зупинки поліцейськими автомобіля під керуванням позивача жодним чином не вбачається забрудненого номерного знаку, є незначний наліт слідів дощу та бруду дорожнього покриття, що не заважало побачити символи номерного знаку автомобіля з відстані 20 м.
Позивач зазначає, що поліцейські під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та під час винесення оскаржуваної постанови відносно нього, всупереч статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», не встановлювали відстань, з якої неможливо чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знаку на автомобілі позивача, поліцейськими не проводилося жодних замірів, відповідні технічні прилади вимірювання відстані в оскаржуваній постанові не зазначені, а висновки про неможливість прочитати символи номерного знаку автомобіля позивача зроблені поліцейськими виключно на їх власних припущеннях. Таким чином, відсутні будь-які докази, що саме з відстані 20 м символи номерного знаку на автомобілі, яким керував позивач, не видно чітко.
Позивач вважає недоведеним факт порушення з його боку п.2.9 «в» Правил дорожнього руху та про відсутність в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП.
Ухвалою 05 травня 2026 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про поновлення процесуального строку звернення до суду.
12.05.2026 року на адресу суду від представника відповідача Ільченко Є.С. надійшло клопотання про продовження процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву.
25.05.2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Назаренко-Хамаєвої О.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначивши, що зібрані інспектором докази повністю відображають дійсні обставини справи, які у своїй сукупності надають право відповідачу аргументовано стверджувати про наявність порушення вимог п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху позивачем.
Представник відповідача вказує, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача винесена з метою виховання особи і спрямована на дотримання в подальшому позивачем Правил дорожнього руху, задля забезпечення для всіх учасників дорожнього руху безпеки. Вважала, що правові підстави для скасування постанови відсутні, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.
При цьому зазначено, що 19.12.2025 близько 11:46 год. екіпажем УПП в Харківській області ДПП під час патрулювання міста Харкова за адресою: місто Харків, проспект Перемоги 56, було виявлено водія, який керував транспортним засобом марки «Ford Focus» з забрудненим номерним знаком НОМЕР_2 , що не давало змоги чітко визначити символи з відстані 20 м та при перевірці документів водій – ОСОБА_1 не пред`явив чинний поліс обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.9. в Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Зазначені дії водія об`єктивно стали юридичною підставою для реалізації поліцейських заходів, встановлених діючим законодавством. Транспортний засіб позивача було зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Позивач був проінформований про причини застосування до нього превентивних заходів. За результатом розгляду справи, інспектором винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА № 6373842 від 19.12.2025 з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.
Вказаною постановою дії позивача кваліфіковані за ознаками частини першої статті 121-3 КУпАП. Об`єктом правопорушення передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух».
В пункті 1.1 Правил дорожнього руху зазначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
В пункті 1.9 Правил дорожнього руху зазначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.2.9.в ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Диспозиція частини першої статті 121-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Разом з тим, під час перевірки у водія документів визначених п. 2.1 ПДР України, водій не пред`явив чинний поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відсутність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів станом на 19.12.2025 підтверджується інформацією, наявною сервісі МТСБУ.
Частиною другою статті 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
До відзиву на позовну заяву відповідачем долучено відеозаписи з портативних відеореєстраторів № 472280, № 473181 (додано до постанови, як належні докази та зазначені у пункті 7 постанови серії ЕНА № 6373842) на яких зафіксовані обставини події, яка мала місце 19.12.2025 під час розгляду справи та винесенні оскаржуваної постанови.
З відеозапису відеореєстратору 70 mai вбачається що, транспортний засіб марки «Ford Focus» чорного кольору перебуває попереду службового автомобілю, а патрульний автомобіль слідує позаду транспортного засобу. Інших автомобілів марки «Ford Focus» чорного кольору на проїжджій частині не було.
За межі об`єктиву відеореєстратора даний транспортний засіб не виходив. Перед моментом зупинки та наближення патрульного автомобіля на більш ближчу відстань зафіксовано символи державного номерного знаку марки «Ford Focus» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , які знаходяться у дуже брудному стані. На момент зупинки також вбачається що погодні умови у місті в цей час були без опадів, на вулиці було похмуро, але був відсутній дощ чи сніг.
Позивач був ознайомлений з правами та отримав копію оскаржуваної постанови, що підтверджується підписами останнього у оскаржуваній постанові та відеозаписами з портативних відеореєстраторів № 472280, № 473181.
Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.
01 червня 2026 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, у якій він підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом надсилання судових повісток позивачу та повісток в системі «Електронний суд» для відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.
Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, суд доходить до такого висновку.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, довести факт вчинення позивачем порушення відповідними доказами.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно п. 2.9 в Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.
Частиною 1 статті 121-3 КУпАП встановлено, що керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, керування транспортним засобом з номерним знаком, який забруднений, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані двадцяти метрів (за наявності всіх інших необхідних ознак складу правопорушення), становить собою окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Саме на водія законодавством покладено обов`язок стежити за станом номерного знаку свого транспортного засобу, як до виїзду так і під час руху.
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 1 ст. ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, серед іншого передбачені ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Водночас, у разі надання посадовою особою суб`єкта владних повноважень доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність прийнятого останнім рішення, позивач повинен спростувати ці доводи.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом третім ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 року поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 цього ж закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
За п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.
Досліджуючи надані відповідачем відеозаписи відеореєстратора та записи з нагрудних боді-камер, судом встановлено, що вказаними записами зафіксовано керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_2 з забрудненим номерним знаком, що не дає можливості визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака, як з відстані 20 м, так і зблизька. На місці зупинки позивач ОСОБА_1 заперечував факт забруднення номерного знаку, а саме о 11 год. 53 хв., хоча в цей же час поліцейським неодоноразово пропонується ОСОБА_1 витерти (очистити) номерний знак, тобто прибрати правопорушення на місці. Проте ОСОБА_1 о 12 год. 01 хв. знову наголошує, що номерний знак чистий, потім зазначає «в мене номер такий же брудний, як і у вас», тобто не виконав жодних дій на усунення правопорушення, у зв`язку із чим йому було роз`яснені права, і прийнято рішення про притягнення водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №6373842 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, з накладенням штрафу у розмірі 1190,00 грн.
Дійсно, з відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що номерний знак занадто забруднений, а буквено—чисельна комбінація розрізняється лише при безпосередньому знаходженні біля номерного знаку. Позивач керуючи автомобілем має нести відповідальність за свої дії та слідкувати за своїм автомобілем. 
Контрольний огляд автомобіля водій починає з перевірки його зовнішнього вигляду, чистоти та стану зовнішніх поверхонь, після чого у строго певній послідовності проводить перевірку технічного стану вузлів, агрегатів та механізмів автомобіля тощо.
Крім того, з дослідженого вбачається, що ОСОБА_1 зазначає співробітникам поліції про те, що автомобіль належить його доньці та в нього відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. 
При винесенні постанови поліцейськими позивачеві роз`яснено права, дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначений ст. 279 КУпАП, накладено стягнення за вчинення двох адміністративних правопорушень, з врахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, а саме в межах санкції за більш тяжке з вчинених.
Наведений доказ спростовує посилання позивача щодо того, що він не порушував ПДР, та відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Доводи позивача про те, що номерний знак позивач міг забруднити в цей же день, суд сприймає, але оцінює критично, оскільки наведені обставини не виключають в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та не можуть бути підставою для скасування спірної постанови. Також суд враховує неодноразові пропозиції співробітників поліції щодо припинення правопорушення на місці, та ігнорування цих пропозицій з боку ОСОБА_1 .
При цьому, як вбачається з наданого відеозапису, дорожнє покриття було сухе, погодні умови задовольні, дощ або сніг – відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Посилань на наявність інших підстав для скасування оскаржуваної постанови позов не містить.
Таким чином, суд доходить до висновку про доведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи наявність у справі доказів, які підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху, за порушення яких його було притягнуто до адміністративної відповідальності, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позову, що відповідає положенням п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України.
Положенням ч. 1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись статтями 18, 19, 139, 241-246, 286 КАС України, суд -
УХВАЛИВ:
В задоволені позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 6373842 від 19.12.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП – відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 01.06.2026 року.

Сторони: 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Департамент патрульної поліції, ЄДРПОУ 40108646, місцезнаходження юридичної особи: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3.

Суддя        Л.Г. Проценко