Справа № 455/100/26
Провадження № 2-о/455/35/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

25 червня 2026 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі: 
головуючого - судді Кушніра А.В., 
секретар судового засідання Борковська Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

27.01.2026 представник ОСОБА_1 – адвокат Дащишак О.С. звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною заявою, покликаючись на те, що ОСОБА_1 є особою, яка досягла 64-річного віку та має право на призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України для її оформлення. Зазначає, що при зверненні до територіального органу Пенсійного фонду України для оформлення пенсії за віком, заявниці було відмовлено у зв`язку з тим, що записи в трудовій книжці на титульній сторінці про зміну прізвища здійснено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а період роботи по архівній довідці з 29.06.1989 по 21.12.1990р. не зарахований до страхового стажу, оскільки ім`я та по батькові не відповідають паспортним даним, відсутні дати прийняття на роботу та звільнення. З вищенаведеного вбачається, що прізвище, ім`я, по батькові заявника у документах писалося з помилками, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Дана ситуація позбавляє заявника можливості призначення пенсії за віком, а тому вважає за необхідне просити суд встановити факт належності заявниці документів - трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 20 лютого 1979 року на ім`я « ОСОБА_4 » ( ОСОБА_5 ) з подальшими змінами прізвища та архівної довідки від 28.07.2022 року № К-1474/07-12, виданої Державним архівом Львівської області.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2026 справу передано для розгляду судді Кушніру А.В.
Ухвалою судді від 02.02.2026 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження.
04.03.2026 від представника заінтересованої особи - Головного Управління Пенсійного Фонду України у Львівській області – Вандзьо О.Б. надійшли до суду письмові пояснення, в яких вона зазначає, що ОСОБА_1 звернулася до органів Пенсійного фонду України 23.08.2022 із заявою про призначення пенсії за віком, а обов`язковою умовою для призначення такої пенсії за нормами чинного законодавства є наявність необхідного страхового стажу та досягнення особою визначеного законодавством пенсійного віку. Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж заявниці ОСОБА_1 становить 1 рік 09 місяців 29 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В результаті розгляду доданих документів до заяви, до страхового стажу не зараховано: періоди роботи по трудовій книжці НОМЕР_1 від 20.02.1979 року, оскільки записи на титульній сторінці про зміну прізвища здійснено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, відсутні дати видачі документів, на підставі котрих зроблені записи про зміни, печатки не читаються, підтверджувальні документи не надано. Необхідно надати уточнюючі довідки; період роботи по архівній довідці від 28.07.2022 року № К-1474/07-12 з 29.06.1989 по 21.12.1990, оскільки ім`я та по батькові не відповідають паспортним даним, відсутні дати прийняття на роботу та звільнення. Прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 28 років. Головне управління просить врахувати дані пояснення при розгляді справи.
В судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник – адвокат Дащишак О.С. не з`явилися, проте від представника заявника надійшла до суду заява, в якій просить розгляд справи проводити за їх відсутності, зазначає, що заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити.
Представник заінтересованої особи Головного Управління Пенсійного Фонду України у Львівській області в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності.
Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно даних паспорта громадянина України, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.8, 9), заявник ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Посада, Старосамбірського району Львівської області.
23.08.2022 заявник ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком, однак начальником відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Гаврук Т., прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 30.08.2022 року №134250007921 (а.с.33), у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 28 років. До страхового стажу не зараховано: періоди роботи по трудовій книжці НОМЕР_1 від 20.02.1979 року, оскільки записи на титульній сторінці про зміну прізвища здійснено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, відсутні дати видачі документів, на підставі котрих зроблені записи про зміни, печатки не читаються, підтверджуючі документи не надано; період роботи по архівній довідці від 28.07.2022 року № К-1474/07-12 з 29.06.1989 по 21.12.1990, оскільки ім`я та по батькові не відповідають паспортним даним, відсутні дати прийняття на роботу та звільнення.
З наданої копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 20 лютого 1979 року на ім`я « ОСОБА_4 » ( ОСОБА_5 ) (а.с.25-32) вбачається, що на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки анкетні дані власника трудової книжки НОМЕР_1 від 20.02.1979 року вказані як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесені відповідні записи про зміну прізвищ; на сорок першій сторінці трудової книжки анкетні дані власника трудової книжки НОМЕР_1 від 20.02.1979 року вказані як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.11), вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Виконавчим комітетом Новоміської сільської ради Старосамбірського району Львівської області зроблено актовий запис №80.
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00015680877 від 11 серпня 2015 року (а.с.16, 17), ОСОБА_4 01 травня 1982 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », про що на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки НОМЕР_1 від 20.02.1979 було зроблено запис про зміну прізвища.
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00055280935 від 11 грудня 2025 року (а.с.18, 19), ОСОБА_9 14 вересня 1987 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_11 », про що на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки НОМЕР_1 від 20.02.1979 було зроблено запис про зміну прізвища.
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00055280848 від 11 грудня 2025 року (а.с.20 21), ОСОБА_9 13 квітня 1991 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_13 », про що на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки НОМЕР_1 від 20.02.1979 було зроблено запис про зміну прізвища.
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00055280722 від 11 грудня 2025 року (а.с.22 23), ОСОБА_9 27 вересня 2012 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_14 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_1 ».
З архівної довідки від 28.07.2022 року № К-1474/07-12, виданої Державним архівом Львівської області (а.с.35), вбачається, що у документах ресторану «Високий Замок», в особових рахунках нарахування заробітку є відомості, що згідно наказу від 29 червня 1989 року № 99-к (дата прийняття на роботу не зазначена) ОСОБА_15 була прийнята на роботу. Згідно наказу № 220-0 (дата наказу про звільнення з роботи не зазначена) ОСОБА_15 була звільнена з роботи з 21 грудня 1990 року.
Згідно листа №459/15 завідувача кафедри української мови філологічного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка Терлак З.М. на вимогу ОСОБА_1 (а.с.36), за даними словника-довідника « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Л.Г.Скрипник, ОСОБА_16 .Дзятківської (3-є вид., випр. – К.: Наук. Думка, 2005. – С. 65) чоловічі імена ОСОБА_17 , ОСОБА_17 і Осип – ідентичні.
Згідно листа Судововишнянського споживчого товариства №5 від 08.12.2025 (а.с.37) ОСОБА_9 дійсно працювала у споживчому товаристві на посаді продавця з 28.06.1984року по 24.03.1986. 
Згідно довідки ТОВ ресторан «Високий Замок» від 04.12.2025 (а.с.62) ОСОБА_1 працювала у ресторані «Високий Замок» у період від 19.06.1989 до 24.12.1990.
З Архівної довідки №12 від 01.04.2026 (а.с.61) вбачається, що ОСОБА_9 працювала у військовій частині НОМЕР_3 АДРЕСА_1 , прийнята на посаду оператора газової котельної з 02.03.2001, звільнена 30.03.2001.
З Архівної довідки №13 від 27.04.2026 (а.с.60) вбачається, що з 30 грудня 2004року 1007 окремий ремонтно-відновлювальний батальйон (військова частина НОМЕР_3 ) розформований.
Правовідносини врегульовані наступними нормами права.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У відповідності до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а відповідно до ч.2 ст. 315 цього Кодексу у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.
Правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права особи, зокрема, права власності на майно (державний акт на право власності на земельну ділянку, договір дарування, договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності тощо). Суд може встановлювати також факти належності особі інших правовстановлюючих документів, наприклад: архівної довідки про трудову діяльність на підприємстві та розмір оплати праці, довідки про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, трудової книжки, заповіту, страхового свідоцтва, ощадної книжки тощо.
За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст.256ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Згідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
У відповідності до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. 
Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. 
Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Відповідно до п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі Інструкція), зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Згідно ч.2 ст.80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінивши належним чином вищевказані, зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що на підставі таких підтверджено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_4 ), трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 20 лютого 1979 року на ім`я « ОСОБА_4 » ( ОСОБА_5 ) з подальшими змінами прізвища, а також архівної довідки від 28.07.2022 року № К-1474/07-12, виданої Державним архівом Львівської області. 
Встановлення факту належності вищевказаних документів має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації її права на пенсійне забезпечення.
Також слід зазначити, що предметом розгляду заяви є лише встановлення факту належності заявнику правовстановлюючих документів, які мають для нього юридичне значення. Встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється виключно органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії. 
Суд наголошує на тому, що заявник не звертався до суду із заявою про встановлення факту трудового стражу, а звернувся із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки та архівної довідки.
Відтак, в даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а тому суд приходить переконання про відсутність спору про право при розгляді даної справи.
При таких обставинах суд вважає, що встановлення даного юридичного факту не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 264, 265, 268, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_4 ), трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 20 лютого 1979 року на ім`я « ОСОБА_4 » ( ОСОБА_5 ) з подальшими змінами прізвища.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_4 ), архівної довідки від 28.07.2022 року № К-1474/07-12, виданої Державним архівом Львівської області.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості щодо учасників справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_4 ;
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, місцезнаходження: м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ЄДРПОУ: 13814885.
Повний текст рішення складено 03.07.2026.

Суддя А.В.Кушнір