Справа № 452/820/26
Провадження № 2/452/1073/2026

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

10 червня 2026 року   м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої судді Бікезіної О.В.,
за участю секретаря судового засідання Кухар О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за відсутністю сторін в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тайгер-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тайгер-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 78080413 від 10 серпня 2024 року у сумі 21020 грн. та судових витрат понесених у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 2662 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
Позов обґрунтовує тим, що 10 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «Тайгер-Фінанс» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 78080416, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн., на строк 360 днів та сплатою відсотків за користування кредитом.
Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином не виконує взяті на себе зобов`язання по своєчасному погашенню заборгованості за кредитом, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором у розмірі 21020 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15020 грн. - заборгованість за відсотками; та 2000 грн. - заборгованість за штрафами.
Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2462231 від 16 березня 2026 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 березня 2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечуючи проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в порядку п. 3) ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, прийнято рішення про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2026 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 10 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «Тайгер-Фінанс» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 78080416, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн., на строк 360 днів та сплатою відсотків за користування кредитом.
Згідно наданого позивачем розрахунку позовних вимог, заборгованість відповідача становить 21020 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15020 грн. - заборгованість за відсотками; та 2000 грн. - заборгованість за штрафами.
Відповідно до п.1.1. вказаного договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника. Типом кредиту є кредит.
Згідно п.1.2. договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 4000 грн.
Відповідно до п.1.3. вказаного договору, кредит надається/видається загальним строком на 360 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 10 серпня 2024 року. Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів.
Згідно п.1.4. договору, повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником відповідно до графіку платежів. Остаточний термін (дата) повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів): 5 серпня 2025 року.
Відповідно до п.1.5. вказаного договору, загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом (без врахування суми (тіла) кредиту) складає 21240 гривень в грошовому виразі та 6800 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1 Договору. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 25240 гривень. Денна процентна ставка становить 1,2%.
Відповідно до п.2.1. договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом безготівкового переказу на банківську платіжну картку/особистий рахунок позичальника (уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача).
Згідно п.2.2.3 Договору за користуванням кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: пільгова процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується лише протягом пільгового періоду користування кредитом. Після закінчення строку пільгового періоду періоду нараховується стандартна процентна ставка. Стандартна процента ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується з першого дня стандартного періоду.
Факт отримання коштів відповідачем підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» із якого вбачається, що була здійснена транзакція № 1453844982 у розмірі 4000 грн., на картку відповідача № 5375411410149681 10 серпня 2024 року.
Крім того, договір про надання фінансового кредиту, укладений між сторонами в електронній формі, містить електронний підпис відповідача та представника позивача, тому має силу договору, який укладений в письмовій формі й підписаний сторонами, що відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачем не надано доказів на підтвердження невідповідності умов договору про надання фінансового кредиту вимогам Закону України «Про захист прав споживачів».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Викладене відповідає практиці ВС (постанова по справі № 524/5556/19). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі
№ 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20).
Отже, між позивачем та відповідачем, відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, склалися зобов`язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто зобов`язання з приводу кредиту, позики.
Так, з наданої представником позивача відомістю про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором № 78080416 від 10 серпня 2024 року установлено, що кредитором здійснювалось нарахування відсотків за користування кредитом протягом перших 30 днів за ставкою 1,2 % за період з 10 серпня 2024 року по 9 вересня 2024 року, в подальшому нарахування відсотків протягом 330 днів за період з 10 вересня 2024 року по 5 серпня 2025 року за ставкою 1,5 %.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про споживче кредитування» законодавство про споживче кредитування в Україні ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо надання послуг споживачам.
Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1,00 %. Зміни до вказаної статті набули чинності з 24 грудня 2023 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Відтак, укладаючи 10 серпня 2024 року договір, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, первісний кредитор не мав права визначати проценту ставку у розмірі більшому за 1% за один день користування кредитом протягом вищезазначених строків 360 днів, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день.
Судом проведено власний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати відсотків за процентною ставкою 1% за кредитним договором № 78080416 від 10 серпня 2024 за користування кредитом протягом 360 днів за період з 10 серпня 2024 року по 5 серпня 2025 року: 4000 грн. (сума боргу) х 1% : 100 % = 40 грн. х 360 день = 14400 грн.
Таким чином, загальний розмір заборгованості зі сплати відсотків за Кредитним договором № 78080416 від 10 серпня 2024 року становить 14400 грн.
Щодо частини позовної вимоги про стягнення заборгованості по штрафам у розмірі 2000 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідник положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
При цьому, суд враховує те, що кредитний договір між сторонами був укладений 10 серпня 2024 року, а з позовом товариство звернулося до суду 10 березня 2026 року.
З огляду на вищевказане, стягнення заборгованості по штрафам у розмірі 2000 грн. не підлягає задоволенню.
Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню частково у розмірі 18400,00 грн., з яких 4000,00 грн. - тіло кредиту, 14400,00 грн. - відсотки за користування кредитом.
При зверненні до суду з даним позовом позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Тайгер-Фінанс» сплатило судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2662 грн. 40 коп.. що підтверджується платіжною інструкцією № 571 від 23 лютого 2026 року
Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Із врахуванням часткового задоволення позовних вимог (18400 х 100% : 21020 = 87%) суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2316 грн. 28 коп. (2662,4 х 87% = 2316,28).
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно із частинами третьої, четвертої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Позивач просить стягнути з відповідач понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. На підтвердження понесених витрат позивачем суду надано: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 0207 від 2 липня 2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «Тайгер-Фінанс» та Адвокатським об`єднанням «Апологет»; Акт № 590 наданих послуг правової (правничої) допомоги від 6 лютого 2026 року (додаток до договору), у якому зазначено вартість наданих адвокатським об`єднанням клієнту правових послуг в сумі 8000 грн.; та Детальний опис наданих послуг до вказаного Акту № 590 від 6 лютого 2026 року, у якому зазначено найменування наданих послуг та кількість витраченого часу на надання цих послуг.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов висновку, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі з іншої сторони.
Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу від заявленої позивачем суми.
З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатським об`єднанням роботи, значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, суд приходить до висновку щодо зменшення розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що на думку суду не виходить за розумні межі визначення розміру наданих адвокатським об`єднанням послуг (гонорару).
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тайгер-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тайгер-Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 78080413 від 10 серпня 2024 року у розмірі 18400 (вісімнадцять тисяч чотириста) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тайгер-Фінанс» суму судового збору в розмірі 2316 (дві тисячі триста шістнадцять) грн. 28 коп. та 4000 (чотири тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Самбірського міськрайонного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тайгер-Фінанс», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43561909, юридична адреса: 79000, Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Повний текст рішення виготовлений 10 червня 2026 року.

Суддя