ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/4623/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 
В С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
Стислий зміст позовних вимог.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі періоду роботи з 01.01.2004 по 29.12.2014, з 01.10.2015 по 28.02.2026;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі на підставі ст. 60 «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.01.2004 по 29.12.2014, з 01.10.2015 по 28.02.2026 у Комунальному підприємстві “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 17.10.2025 перерахунок ОСОБА_1 пенсії з урахуванням періодів з 01.01.2004 по 29.12.2014, з 01.10.2015 по 28.02.2026, зарахованих до стажу відповідно до вимог ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та у зв`язку з цим провести виплату пенсії, з урахуванням проведених виплат, з видатків, передбачених в бюджеті Пенсійного фонду України на виплату пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», без застосування Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №821 від 14.07.2025.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області та отримує пенсію за віком з 30.12.2014. Позивач звернувся 30.12.2025 до відповідача із заявою щодо врахування стажу у порядку ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У відповідь на адвокатські запити отримано лист від 05.03.2026 №1600-0902- 8/18678, де повідомлено, що з огляду на положення ст.24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” при розрахунку пенсії за віком на пільгових умовах у заявника, відсутнє право на зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи після 01.01.2004, оскільки чинним законодавством не передбачено таких пільг. Позивач вважає вказану позицію ГУ ПФУ в Полтавській області необґрунтованою, а бездіяльність у здійсненні перерахунку пенсію з урахуванням стажу у подвійному розмірі за періоди у закладі з надання психіатричної допомоги протиправною, через що звернулася до суду з даним позовом.

Стислий зміст заперечень відповідача.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що підстави для перерахунку пенсії із врахуванням зазначеного стажу роботи з урахуванням норм статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” в подвійному розмірі відсутні, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заяви, клопотання учасників справи.
Позивачем заявлені клопотання у справі про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.
Відомостями трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 18.08.1977 підтверджено, що у період з 01.01.2004 по 29.12.2014 працювала, а з 01.10.2015 по теперішній час позивач працює на посаді провідного бухгалтера Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”.
Довідкою Комунального підприємства "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" від 24.03.2026 підтверджено, що позивач з 01.10.2015 по теперішній час позивач працює на посаді провідного бухгалтера Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”.
Рішенням Пленарного засідання двадцять другої сесії сьомого скликання Полтавської обласної ради від 19 жовтня 2018 року № 927 комунальна організація (установа, заклад) Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева з 26.12.2018 реорганізована шляхом перетворення в комунальне підприємство «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева Полтавської обласної ради».
Найменування: комунальне підприємство «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева Полтавської обласної ради» з 22.05.2020 змінене на комунальне підприємство «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» рішенням Пленарного засідання двадцять дев`ятої сесії сьомого скликання Полтавської обласної ради від 20 грудня 2019 року № 1273.
З матеріалів пенсійної справи вбачається, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області та отримує пенсію за віком з 30.12.2014.
Позивач звернулася до відповідача із заявою від 30.12.2025 щодо перерахунок стажу, де просила зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі на підставі ст. 60 «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.01.2004 по 30.11.2025 у Комунальному підприємстві “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”. Додатків заява ні містила.
У той же час, судом встановлена обставина, що позивач не зверталась із заявою про зарахування стажу по 28.02.2026, а звернулась із заявою про зарахування стажу по 30.11.2025.
Також у заяві позивач просить зарахувати до стажу період 01.01.2004 по 30.11.2025, проте у позовних вимогах просить інші періоди з 01.01.2004 по 29.12.2014, з 01.10.2015 по 28.02.2026.
За результатами розгляду заяви відповідачем листом від 05.03.2026 повідомлено, що пенсію з 30.12.2014 обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 58 років 7 місяців 27 днів (враховано по 30.11.2014). При обчисленні страхового стажу період роботи з 20.02.1984 по 05.03.1987, з 09.07.1988 по 31.12.2003 обчислено з урахуванням норм статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” у подвійному розмірі. Страховий стаж з 06.03.1987 по 08.07.1988 обчислено в одинарному розмірі, оскільки позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Період роботи з 01.01.2004 по 30.04.2024 враховано в одинарному розмірі, з урахуванням норм етап і 24 Закону №1058.
Відповідно до розрахунку стажу позивача, що додано до рішення 916010186722 від 26.02.2025, кратність розрахунку стажу за період з 01.01.2004 по 31.12.2014, з 01.10.2015 по 30.04.2024 становить 1.
Судом встановлена обставина, що заява позивача від 30.12.2025 зареєстрована відповідачем 08.01.2026, про що зазначено в листі відповідача від 05.03.2026, інші докази стосовно подання заяви у справі відсутні.
Таким чином, судом встановлена обставина, що відповідач розглядав заяву позивача в межах наступних періодів: з 01.01.2004 по 31.12.2014, з 01.10.2015 по 30.11.2025, які не відповідають періодам зазначеним у предметі позову.
Також суд встановив, що у змісті підстави відмови відповідача у заяві позивача, відсутнє обґрунтування щодо наявності права позивача на стаж у подвійному розмірі, відповідно до її посади бухгалтера у закладі охорони здоров`я.
Відповідач, відмовляючи у заяві позивача, не надав оцінки та мотивів належності посади позивача та закладу охорони здоров`я де працює позивач до переліку посда зі шкідливими та важкими умовами праці, виконання якої надає право на подвоєння стажу згідно Закону України "Про внесення зміни до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
У наданій позивачем суду довідці від 24.03.2026, не зазнечені відомості роботодавцем, що посада бухгалтера в психіатричних установах охорони здоров`я, відповідно до Закону України "Про внесення зміни до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі, і така посада належить до переліку посад зі шкідливими та важкими умовами праці, виконання якої надає право на подвоєння страхового стажу.
Дана довідка також не долучена до заяви позивача від 30.12.2025 та не надана відповідачу до пенсійної справи під час розгляду заяви особи.
Отже, відмова відповідача надана не з підстав питання наявності у позивача подвійного стажу, про що позивач просила у заяві від 30.12.2025, а надана суду довідка не містить відомостей від роботодавця, що посада бухгалтера в психіатричних установах охорони здоров`я належить до переліку посад зі шкідливими та важкими умовами праці, виконання якої надає право на подвоєння страхового стажу, і така довідка не надана відповідачу під час розгляду заяви позивача від 30.12.2025.
Не погоджуючись із бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі за періоди з 01.01.2004 по 29.12.2014, з 01.10.2015 по 28.02.2026, позивач звернулася до суду із цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (в редакції, чинній на час призначення пенсії) працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема, з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років.
Відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про психіатричну допомогу", заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги; фахівець - медичний працівник (лікар, медична сестра, фельдшер), психолог, соціальний працівник та інший працівник, який має відповідну освіту та спеціальну кваліфікацію і бере участь у наданні психіатричної допомоги.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" /надалі - Закон № 1058-IV/.
Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 05.11.1991 №1788-XII визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Частиною 1 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до приписів частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За визначенням, наведеним у частині 3 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону №1058-IV).
Згідно з пунктом 16 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
Згідно із розділом XXIV. ОХОРОНА ЗДОРОВ`Я ТА СОЦІАЛЬНА ДОПОМОГА Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»,  молодші спеціалісти з медичною освітою, молодші медичні сестри/молодші медичні брати, молодші медичні сестри/молодші медичні брати з догляду за хворими, сестри-господині/працівники з господарської діяльності закладу охорони здоров`я (далі - Спискок №2).

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ
Повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів, здійснюючи наступні висновки.
Судом встановлено, що згідно з відомостями трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 18.08.1977 підтверджено, що у період з 01.01.2004 по 29.12.2014 працювала, а з 01.10.2015 по теперішній час позивач працює на посаді провідного бухгалтера Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”. Довідкою Комунального підприємства "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" від 24.03.2026 підтверджено, що позивач з 01.10.2015 по теперішній час позивач працює на посаді провідного бухгалтера Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”. Відповідно до розрахунку стажу позивача, що додано до рішення 916010186722 від 26.02.2026, кратність розрахунку стажу за період з 01.01.2004 по 31.12.2014, з 01.10.2015 по 30.04.2024 становить 1.
Суд встановив також, що позивач звернулася до відповідача із заявою від 30.12.2025 щодо перерахунок стажу, де просила зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі на підставі ст. 60 «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.01.2004 по 30.11.2025 у Комунальному підприємстві “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”. Додатків заява ні містила. 
За результатами розгляду заяви відповідачем листом від 05.03.2026 повідомлено, що пенсію з 30.12.2014 обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 58 років 7 місяців 27 днів (враховано по 30.11.2014). При обчисленні страхового стажу період роботи з 20.02.1984 по 05.03.1987, з 09.07.1988 по 31.12.2003 обчислено з урахуванням норм статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” у подвійному розмірі. Страховий стаж з 06.03.1987 по 08.07.1988 обчислено в одинарному розмірі, оскільки позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Період роботи з 01.01.2004 по 30.04.2024 враховано в одинарному розмірі, з урахуванням норм етап і 24 Закону №1058.
Відмова відповідача листом від 05.03.2026 надана не з підстав питання наявності у позивача подвійного стажу, про що позивач просила у заяві від 30.12.2025, а надана суду довідка не містить відомостей від роботодавця, що посада бухгалтера в психіатричних установах охорони здоров`я належить до переліку посад зі шкідливими та важкими умовами праці, виконання якої надає право на подвоєння страхового стажу, і така довідка не надана відповідачу під час розгляду заяви позивача від 30.12.2025.
Абзацом 7 статті 1 Закону України "Про психіатричну допомогу" 22 лютого 2000 року №1489-III визначено, що заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.
Статтею 1 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що психіатрична допомога - комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медичну та психологічну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин.
Статтею 10 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що психіатрична допомога надається закладами з надання психіатричної допомоги всіх форм власності, а також лікарями-психіатрами за наявності ліцензії, отриманої відповідно до законодавства. Психіатрична допомога особам віком до 18 років у закладах з надання психіатричної допомоги надається окремо від повнолітніх осіб. Медичні працівники, інші фахівці для допуску до роботи з особами, які страждають на психічні розлади, повинні пройти спеціальну підготовку та підтвердити свою кваліфікацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи найскладніші умови трудової діяльності, що провокують професійне "вигорання" в наведених вище закладах охорони здоров`я, законодавцем передбачена спеціальна преференція - подвійне зарахування стажу для призначення пенсії під час перебування на посадах медичного працівника в таких закладах.
Стаття 24 Закону №1058-IV не скасовує ст. 60 Закону №1788-XII та не зупиняє її дію.
Відповідачем у відмові, викладеній листом від 05.03.2026, відсутні обґрунтування, що посада позивача "провідний бухгалтер" не входить до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».
Водночас, відповідач у листі від 05.02.2026 щодо відмови у зарахуванні у подвійному розмірі страхового стажу за період роботи позивача з 01.01.2004 по 30.11.2025 у Комунальному підприємстві “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради” не посилається на таку підставу для відмови, що посада позивача не належить до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».
Судовим розглядом встановлена обставина, що відмова відповідача протиправно надана з інших підстав, а не із підстав та питання заяви позивача від 30.12.2025, тобто не надана оцінка питанню чи належить на посада провідного бухгалтера в психіатричних установах охорони здоров`я до переліку посад зі шкідливими та важкими умовами праці, виконання якої надає право на подвоєння страхового стажу, і така довідка не надана відповідачу під час розгляду заяви позивача від 30.12.2025.
У той же час, суд встановив, що відповідач також протиправно не надав оцінку щодо віднесення Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”, як лікарняний заклад призначений для надання психіатричної допомоги, і в розумінні статті 60 Закону №1788-ХІІ чи є закладом з надання психіатричної допомоги.
Відповідач не здійснив у відмові жодного дослідження наступних питань:
- чи є посада позивача з 01.01.2004 по 29.12.2014, з 01.10.2015 по 30.11.2025 в психіатричних установах охорони здоров`я до переліку посад зі шкідливими та важкими умовами праці, виконання якої надає право на подвоєння страхового стажу,
- чи віднесений, відповідно до відомостей (кодів та виді діяльності) Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Комунальне підприємство “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”, як лікарняний заклад призначений для надання психіатричної допомоги, відповідно до статті 60 Закону №1788-ХІІ, - закладом з надання психіатричної допомоги.
Оскільки у відмові відповідача відсутні дані питання, то суд не може виходити за межі дослідження оспорюваної відмови та надавати оцінку доводам відмови, які відповідачем не здійснені.
Судом встановлено, що позивач звернулася до відповідача із заявою від 30.12.2025 щодо перерахунок стажу, де просила зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі на підставі ст. 60 “Про пенсійне забезпечення” період роботи з 01.01.2004 по 30.11.2025 у Комунальному підприємстві “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”. Додатків заява ні містила. За результатами розгляду заяви відповідачем листом від 05.03.2026 повідомлено, що з огляду на положення статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", при розрахунку пенсії за віком на пільгових умовах у заявника, відсутнє право на зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи після 01.01.2004. Судом встановлена обставина, що заява позивача від 30.12.2025 зареєстрована відповідачем 08.01.2026, про що зазначено в листі відповідача від 05.03.2026, інші докази стосовно подання заяви у справі відсутні. Таким чином, спірні правовідносини виникли із 08.01.2026.
В контексті вирішення питання ефективного способу відновлення порушеного права суд керується приписами частини 4 статті 45 Закону №1058-IV, за змістом яких перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35 (пенсія по інвалідності, зміни групи інвалідності), частиною другою статті 38 (пенсія у зв`язку із втратою годувальника), частиною третьою статті 42 (перерахунок пенсії у разі зміни прожиткового мінімуму для осіб, які втрати працездатність) і частиною п`ятою статті 48 (пенсії особам, які перебувають на повному державному утриманні) цього Закону, провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Позовна вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 17.10.2025 перерахунок і виплату позивачу пенсії з урахуванням періодів роботи з 01.01.2004 по 29.12.2014, з 01.10.2015 по 30.11.2025 за посадою провідного бухгалтера Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”, задоволенню не підлягає, оскільки позивач звернулась із заявою від 30.12.2025 про перерахунок пенсії (зареєстрована 08.01.2026), з урахуванням частини 4 статті 45 Закону №1058-IV перерахунок пенсії проводиться з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа, тобто з 01.01.2026, а не з 17.10.2025, як вважає позивач, враховуючи ту обставину, що спірні правовідносини виникли із дати подання заяви 08.01.2026 про перерахунок пенсії.
Отже, відповідач повинен розглянути заяву щодо перерахунку її пенсії та призначення із 01.01.2026, а не із 17.10.2025.
Щодо позовних вимог відносно періоду стажу з 01.10.2015 по 28.02.2026, то суд зазначає наступне.
Заява позивача від 30.12.2025 зареєстрована відповідачем 08.01.2026, про що зазначено в листі відповідача від 05.03.2026, і у такій заяві позивач просила зарахувати стаж по з 01.01.2004 по 30.11.2025, а не з 01.01.2004 по 31.12.2014, з 01.10.2015 по 28.02.2026.
Судом встановлена обставина, що відповідач розглядав заяву позивача в межах наступних періодів: з 01.01.2004 по 31.12.2014, з 01.10.2015 по 30.11.2025, які не відповідають періодам зазначеним у предметі позову.
Таким чином, судом встановлені обставини, що спірним періодом є період зарахування страхового стажу у подвійному розмірі є періоди з 01.01.2004 по 31.12.2014, з 01.10.2015 по 30.11.2025, а не по по 28.02.2026.
У цій частині суд задовольняє вимоги частково.
З огляду на вищевикладене, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, викладену у листі від 05.03.2026, що полягають у відмові позивачу в зарахуванні до стажу роботи у подвійному розмірі періодів роботи з 01.01.2004 по 29.12.2014, з 01.10.2015 по 30.11.2025 за посадою провідного бухгалтера Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради” та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії від 30.12.2025 із 01.01.2026, з урахуванням висновків суду.
Щодо позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі на підставі ст. 60 «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.01.2004 по 29.12.2014, з 01.10.2015 по 28.02.2026 у Комунальному підприємстві “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 17.10.2025 перерахунок ОСОБА_1 пенсії з урахуванням періодів з 01.01.2004 по 29.12.2014, з 01.10.2015 по 28.02.2026, зарахованих до стажу відповідно до вимог ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та у зв`язку з цим провести виплату пенсії, з урахуванням проведених виплат, з видатків, передбачених в бюджеті Пенсійного фонду України на виплату пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», без застосування Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №821 від 14.07.2025, суд зазначає наступне.
З практики Європейського суду можна зробити висновок, що в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.
Статтями 42, 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію і в питаннях перерахунку вже призначеної пенсії.
З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про перерахунок пенсії та визначення підстав, за яких проводиться чи не проводиться перерахунок пенсії, суд дійшов до висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії, з урахуванням висновку суду, оскільки суд не в праві втручатися у виключну компетенцію Пенсійного фонду та його територіальних органів в питаннях перерахунку пенсії.
Щодо вимоги позивача провести виплату пенсії, з урахуванням проведених виплат, з видатків, передбачених в бюджеті Пенсійного фонду України на виплату пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, без застосування Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №821 від 14.07.2025, суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821 затверджений Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, яким визначено механізм здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, зокрема, за період, що передує даті набрання чинності рішенням суду, за джерелами їх виплати (фінансування) (далі - Порядок №821).
Зі змісту статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, тому обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів особи на момент її звернення до суду, суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.
Таким чином, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні позовних вимог у вказаній частині слід відмовити.
Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Таким чином, дана вимога позивача не пов`язана із захистом його порушеного права протиправною відмовою відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії, а пов`язана із забезпеченням виконання рішення суду після набрання ним законної сили. Отже, така вимога заявлена на майбутнє - є передчасною і задоволенню не підлягає, а також не спрямована на відновлення порушеного права, що є предметом спору у цій справі.
Отже, позов слід задовольнити частково.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Відповідно до частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1064грн.
Таким чином, при задоволенні позову позивача суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1064 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код 13967927, вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії -задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, викладену у листі від 05.03.2026, що полягають у відмові в зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_1 у подвійному розмірі періодів роботи з 01.01.2004 по 29.12.2014, з 01.10.2015 по 30.11.2025 за посадою провідного бухгалтера Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 30.12.2025 із 01.01.2026, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1064,96 грн. (одна тисяча шістдесят чотири гривні та 96 коп).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В.І. Бевза