ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 травня 2026 року 	Справа № 280/1595/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовною заявою ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 
третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач 1), Військової частини НОМЕР_2 (далі – відповідач 2), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач 3),третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - третя особа), відповідно до якої позивач просить суд: 
визнати дії Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням індексації протиправними;
визнати дії (бездіяльність) Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо непроведения індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 протиправними;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період військової служби з 09.05.2022 року по 16.07.2023 року з врахуванням звання “прапорщик” та військового стажу з 21.11.1985 по 08.02.1990 роки;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 провести індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період військової служби з 30.03.2022 року по 08.05.2022 року з врахуванням звання “прапорщик” та військового стажу з 21.11.1985 по 08.02.1990 по роки;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 провести індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період військової служби з 17.07.2023 року по 28.06.2024 року з врахуванням звання “прапорщик” та військового стажу з 21.11.1985 по 08.02.1990 роки;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 , Військову частину НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” з урахуванням індексації та звання “прапорщик”.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та 29.06.2024 року йому призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказує, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.06.2025 у справі № 317/704/25 визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 , які полягають у незастосуванні військового звання «прапорщик» при проходженні військової служби ОСОБА_1 . Покликається на те, що 05.11.2025 року позивач звернувся до відповідача 1, відповідача 2, відповідача 3 через ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявою, в якій просив видати довідку про розмір грошового забезпечення за період проходження військової служби з урахуванням індексації, з урахуванням звання «прапорщик», а також з урахуванням військового стажу. Проте, листом від 08.12.2025 року № 2/3/2960 військова частина НОМЕР_1 повідомила, що у зв`язку із тим, що позивача 16.07.2023 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, надання довідки за період з 10.04.2023 по 16.07.2023 з індексацією грошового забезпечення з урахуванням звання «прапорщик» не можливе. Також, листом від 18.11.2025 року № 2346/ВФЗ ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив про відсутність підстав для видачі довідки. Військова частин НОМЕР_2 взагалі не надала ніякої відповіді. Вважає дії відповідачів протиправними. З огляду на викладене, просить задовольнити позов. 
Відповідач 1 позовні вимоги не визнав, у письмовому відзиві від 13.04.2026 вх.№19448 посилається на те, що враховуючи, що позивачем заявляються вимоги щодо нарахування та виплати частини грошового забезпечення про ненарахування та невиплату яких він повинен був знати з дати отримання грошового забезпечення за відповідний період, то строк звернення до адміністративного суду за вирішенням трудового спору у відносинах публічної служби, визначений ч. 5 ст. 122 КАС України, ним пропущений. Також зазначає, що індексація грошового забезпечення не може вважатися тією складовою грошового забезпечення, в розумінні статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», так як вона не є постійною та сталою величиною, яка не змінюється, має несистематичний характер, оскільки індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, що виключає можливість включення її до складу грошового забезпечення, яким забезпечується військовослужбовець, звільнений з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини. Вказує, що висновок про відсутність підстав для нарахування індексації грошового забезпечення позивача ґрунтується також на тому, що відповідно до статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік, а також відомостей зазначених у відзиві на позов, щодо збільшення грошового забезпечення в Мінобороні, та у зв`язку з дією особливого періоду. Просить відмовити у позові.
Відповідач 2 також надав відзив на позовну заяву вх. № 19316 від10.04.2026, в якому вказав, що позивачу нарахована та виплачена індексація відповідно до Порядку у відповідні періоди з урахуванням базового рівня 2018 року, а відтак вимоги в цій частині є безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню. Окрім того, зазначає, що нарахування індексації грошового забезпечення, визначення базового місяця та суми такого нарахування належить до повноважень відповідача, які є дискреційними. Стверджує, що враховуючи положення Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", встановлення місяця підвищення (базового місяця) належить до повноважень відповідача.
Відповідач 3 з позивними вимогами не погоджується. У відзиві вх. № 15248 від 23.03.2026 вказує, що розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. Зазначає, що розпорядженням Директора департаменту фінансів МО України від 04.01.2016 року № 248/3/9/1/2 було призупинено нарахування індексації до окремого розпорядження. Вказує, що у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016-лютому 2018 року у Міноборони не було. Також покликається на те, що позивач пропустив строк звернення до суду. Просить відмовити у позові.
Третя особа у письмових поясненнях від 24.03.2026 вх. №15568 зазначила, що позов є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. 
Ухвалою суду від 03.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/1595/26. 
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 з 30.03.2022 по 08.05.2022 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , з 09.05.2022 по 16.07.2023 - у військовій частині НОМЕР_1 , з 17.07.2023 по 15.02.2024 року - у ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 16.02.2024 по 28.06.2024 - у ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.06.2025 у справі № 317/704/25 визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_8 , які полягають у незастосуванні військового звання “прапорщик” при проходженні військової служби ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 (по стройовій частині) від 09.09.2024 №225 в частині внесення змін щодо військового звання ОСОБА_1 . Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_10 здійснити перерахунок і виплату сум грошового забезпечення, а також всіх належних до виплати сум при звільненні з військової служби ОСОБА_1 , зазначені у наказі начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 (по стройовій частині) від 28.06.2024 №160 зі змінами, внесеними на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 (по стройовій частині) від 09.09.2024 №225 (за винятком внесених змін щодо військового звання ОСОБА_1 ), обчисливши їх, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням “прапорщик”, за період військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_8 з 16.02.2024 по 28.06.2024. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
05.11.2025 позивач звернувся до відповідача 1, відповідача 2, відповідача 3 через ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявою, в якій просив видати довідку про розмір грошового забезпечення за період проходження військової служби з урахуванням індексації, з урахуванням звання «прапорщик», а також з урахуванням військового стажу.
Листом від 08.12.2025 року № 2/3/2960 військова частина НОМЕР_1 повідомила, що у зв`язку із тим, що позивача 16.07.2023 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, надання довідки за період з 10.04.2023 по 16.07.2023 з індексацією грошового забезпечення з урахуванням звання «прапорщик» не можливе.
Листом від 18.11.2025 року № 2346/ВФЗ ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив, що станом на 01.01.2025 року грошове забезпечення військовослужбовців, у тому числі посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення визначаються з прожиткового мінімуму станом на 2018 рік з розміру 1762 грн. Перерахунок раніше виплачених пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» проводиться у разі прийняття рішення КМУ про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб які мають право на пенсію за законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Пенсійний фонд після прийняття рішення Кабміном України, повідомляє своїм головним управлінням про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. На підставі даних списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення. ІНФОРМАЦІЯ_11 списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку грошового забезпечення, що містить ім`я позивача від ГУ ПФУ в Харківській області не отримував.
Доказів отримання відповіді від військової частини НОМЕР_2 не надано.
Вважаючи протиправними дії відповідачів та з вимогою зобов`язати відповідачів вчинити певні дії, позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між Державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 № 2232-XII.
Згідно з частиною першою статті 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі визначено Законом України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон України №2011-XII).
Відповідно до статті 1 Закону України №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
За приписами частини першої статті 9 Закону України №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно частин другої, третьої статті 9 Закону України №2011-XII до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Також, спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-ХІІ).
Згідно з частиною 3 статті 43 Закону №2262-XII, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Як встановлено судом, позивач зазначає, що звернувся до відповідачів із заявою про видачу довідок про розмір грошового забезпечення за період проходження військової служби з урахуванням індексації, з урахуванням звання «прапорщик», з урахуванням військового стажу з посиланням на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.06.2025 у справі № 317/704/25.
Вказані обставини підтверджуються наданими копіями заяв до відповідачів, в яких позивач просив саме видати довідку про грошове забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення та звання «прапорщик».
В свою чергу, відповідачами не було видано таку довідку, з чим не погоджується позивач, та що і стало підставою для звернення до суду із даними вимогами.
Тож, у спірним у даних правовідносинах є саме наявність підстав для видачі ОСОБА_1 довідки про грошове забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення, звання «прапорщик» та військового стажу за періоди проходження ним військової служби у відповідачів.
Досліджуючи такі обставини, суд зазначає наступне.
Так, статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 №2017-III (далі - Закон №2017-III) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (ч.2 ст. 19 Закону №2017-III).
Статтею 9 Закону №2017-III передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII, грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ (далі - Закон №1282-ХІІ).
Згідно із статтею 1 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 цього Закону №1282-ХІІ передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі Порядок №1078).
Згідно з п. 2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії.
Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач звертався до відповідачів із заявами про нарахування та виплату йому індексації з врахуванням звання “прапорщик”, як не містять і доказів непроведення індексації/відмови позивачу у нарахуванні та виплаті індексації з врахуванням звання “прапорщик”.
В мотивувальній частині позовної заяви позивач взагалі не наводить доводів про те, що його права в частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення порушені. Позивач лише мотивує наявність підстав для видачі довідки з урахуванням індексації та звання «прапорщик».
Тож, оскільки судом встановлено, що між позивачем та відповідачами не ініційовано та не вирішено спір щодо нарахування та виплати йому індексації з врахуванням звання “прапорщик”, тому підстави для висновку про необхідність видати позивачу довідку з урахуванням такої індексації є передчасними.
Крім того, щодо посилання позивача на рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 317/704/25, суд зазначає наступне.
Так, вказаним рішенням позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_8 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:
визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_8 , які полягають у незастосуванні військового звання “прапорщик” при проходженні військової служби ОСОБА_1 ;
визнано протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 (по стройовій частині) від 09.09.2024 №225 в частині внесення змін щодо військового звання ОСОБА_1 ;
зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_10 здійснити перерахунок і виплату сум грошового забезпечення, а також всіх належних до виплати сум при звільненні з військової служби ОСОБА_1 , зазначені у наказі начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 (по стройовій частині) від 28.06.2024 №160 зі змінами, внесеними на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 (по стройовій частині) від 09.09.2024 №225 (за винятком внесених змін щодо військового звання ОСОБА_1 ), обчисливши їх, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням “прапорщик”, за період військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_8 з 16.02.2024 по 28.06.2024.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Таким чином, рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 317/704/25 стосується військового звання ОСОБА_1 у період його служби у ІНФОРМАЦІЯ_8 з 16.02.2024 по 28.06.2024.
Проте, даним рішенням не охоплено періоди служби позивача у Військовій частині НОМЕР_2 , у Військовій частині НОМЕР_1 та у ІНФОРМАЦІЯ_6 , до яких заявлено позовні вимоги у даній справі.
В свою чергу, як встановлено з копії військового квитка ОСОБА_1 НОМЕР_3 від 20.11.1985 (отримано із відсканованих матеріалів справи № 317/704/25 за допомогою системи «Діловодство спеціалізованого суду»), у Військовій частині НОМЕР_2 , у Військовій частині НОМЕР_1 та у ІНФОРМАЦІЯ_6 позивач проходив службу у званні «сержант», тому відсутні підстави для видачі йому довідки за вказані періоди з урахуванням звання «прапорщик».
Щодо врахування військового стажу з 21.11.1985 по 08.02.1990, суд зазначає, що такі позовні вимоги взагалі ніяким чином не обґрунтовані позивачем. Не надано також будь-яких доказів порушення прав позивача в цій частині.
Крім того, даний спір виник з приводу надання позивачу довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням індексації та звання “прапорщик”, тому питання про зарахування військового стажу виходить за межі даного спору.
Щодо строку звернення до суду слід зазначити наступне.
Приписами частини 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або ж іншими законами.
Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч.ч.3,4 статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
З матеріалів справи встановлено, позивач звертався із заявами від 05.11.2025 до відповідачів, які ними не було задоволено, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Крім того, однією з підстав позовних вимог позивач вказує обставини, встановлені рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 317/704/25, яке набрало законної сили 03.07.2025.
Таким чином, враховуючи предмет та підстави позову, позовну заяву подано в межах строку звернення до суду, тому доводи відповідачів в цій частині суд відхиляє.
Згідно з частиною 1 та 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України, не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Рішення у повному обсязі складено та підписано 12 травня 2026 року.

Суддя Л.Я. Максименко