Справа № 513/307/26 
Провадження № 1-кп/513/118/26 

Саратський районний суд Одеської області

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року Саратський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі .Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 12026162240000276 від 04 березня 2025 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоря, Саратського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, раніше не судимого, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу будучи призваним за мобілізацією на посаді стрільця відділення охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді стрілець відділення охорони, у військовому званні «солдат», будучі достеменно обізнаним з постановою Саратського районного суду Одеської області від 05 листопада 2025 року у справі № 513/1236/25, якою визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинена 21 вересня 2025 року, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік, яка набрала законної сили 05 листопада 2025 року. Вищезазначену постанову суду від 05 листопада 2025 року ОСОБА_4 особисто сплатив, у зв`язку з чим він достовірно знав, що його позбавлено права керування транспортним засобом. Так, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до органів правосуддя України, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», 04 березня 2026 року о 17 годині 43 хвилин здійснив керування транспортним засобом, а саме мопедом марки «Yamaha Poche (Jog), без номерного знаку транспортного засобу, рухаючись по вул. Павла Така в селі Камчик Білгород- Дністровського району Одеської області, в районі житлового будинку № 176, був зупинений інспектором відділу реагування патрульної поліції ВП № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, що свідчить про умисне ухилення останнього від виконання постанови суду, що набрала законної сили. 
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, визнав повністю, за викладених в обвинувальному акті обставин, вину визнав. Також, зазначив, що їхав на мопеді, відвозив товариша, коли його зупини працівники поліції. Він був обізнаний про постанову суду, та про те, що він позбавлений права керування транспортними засобами. Він дійсно їхав на мопеді коли його зупинили працівники поліції, будь-якої невідкладної необхідності не виконувати рішення суду не було, він просто зустрівся із другом.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 382 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження, в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового процесу змісту цих обставин, з`ясував чи немає сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Отже, суд дійшов переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, яке у відповідності до положень частин другої та п`ятої статті 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин (ч.1 ст.382 КК України), особу обвинуваченого, його вік, сімейний стан, зокрема те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується, є військовослужбовцем.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з ч.1 ст.66 КК України, не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті ч.1 ст.382 КК України у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Речові докази відсутні. 
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 374 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66, 67, 382 КК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні. 

Суддя ОСОБА_1