Справа № 565/2881/24
Провадження № 2/565/28/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 року м.Вараш
Вараський міський суд Рівненської області в складі: 
головуючого судді Незнамової І.М.,
з участю: секретаря судового засідання Нафєєвої Н.В.,
представників позивача    Хомич А.І., Мельничук Я.В.,
відповідача       ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вараського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Вараштепловодоканал» Вараської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

30.12.2024 року позивач - Комунальне підприємство «Вараштепловодоканал» Вараської міської ради (далі - КП «ВТВК» ВМР) звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за оплату житлово - комунальних послуг, за період з лютого 2022 року по листопад 2024 року, в загальній сумі 67729 (шістдесят сім тисяч сімсот двадцять дев`ять) грн. 78 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3027,80 грн. 
Позов обґрунтовується тим, що згідно із статутом, позивач - КП «ВТВК» ВМР надає послуги з: постачання та транспортування теплової енергії; постачання гарячої води; централізованого водопостачання; з централізованого водовідведення; послуги з поводження з побутовими відходами і їх захоронення/переробки; інших суміжних комунальних (у т.ч.метрологічних) та інших послуг.
Між КП «ВТВК» ВМР та відповідачами - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 були укладені типові індивідуальні договори про надання комунальних послуг на житло, за адресою: АДРЕСА_1 , за зареєстрованим місцем проживання відповідачів. 
Відповідачі є споживачами комунальних послуг, які надаються позивачем за особовим рахунком № НОМЕР_1 . 
Позивач зазначає, що станом на 01.12.2024 року, за житловим приміщенням, що за адресою: АДРЕСА_1 , наявна заборгованість за оплату житлово - комунальних послуг в загальній сумі 67729 (шістдесят сім тисяч сімсот двадцять дев`ять) грн. 78 коп., яка обрахована позивачем за період з лютого 2022 року по листопад 2024 року.
За твердженням позивача, 14.02.2024 року відповідачам була надіслана претензія №4570-406-24 про сплату заборгованості в сумі 55572,38 грн. (за період з жовтня 2021 року по січень 2024 року) із пропозицією укласти договір реструктуризації заборгованості, проте, така претензія була проігнорована, відповідачі надалі не оплачували комунальні послуги, користуючись ними.
У жовтні 2024 року КП «ВТВК» BMP звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості із боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
22.05.2024 року Кузнецовським (нині - Вараським) міським судом Рівненської області був виданий судовий наказ у справі №565/2210/24 від 24.10.2024 року, який, у подальшому, був скасований за заявою одного із боржників, тому позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою.
КП «ВТВК» ВМР зауважує, що відповідачі, отримавши послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, постачання теплової енергії та постачання гарячої води, своєчасно платежі не вносили, відтак, допустили заборгованість по сплаті платежів, що, зокрема, підтверджується архівом нарахувань за період з лютого 2022 року по листопад 2024 року.
Позивач наголошує, що в детальному архіві нарахувань за вказаний період відображені тарифи на комунальні послуги. Дані тарифи застосовані відповідно до рішень Виконавчого комітету Вараської міської ради. 
Окрім того, витягом «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання/водовідведення, постачання теплової енергії/гарячої води, поводження з побутовими відходами (нині послуга з управління побутовими відходами) та плати за абонентське обслуговування для населення» детально відображено період застосування тарифу на відповідну комунальну послугу. 
Позивач також звертає увагу на те, що вищезгадані рішення розміщені у вільному доступі на офіційному сайті Вараської міської ради в розділі «Документи» за посиланням (https://doc.varash-rada.gov.ua).
05.02.2025 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог КП «ВТВК» ВМР відмовити, з огляду на недоведеність обсягу наданих позивачем послуг. ОСОБА_1 переконаний, що об`єми послуг позивачем завищені, частина послуг фактично не надана.
У відзиві відповідач ОСОБА_1 підтверджує, що між позивачем КП «ВТВК» ВМР та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 були укладені типові індивідуальні договори про надання комунальних послуг.
Також підтверджує, що 18.04.2024 року типові індивідуальні договори про надання комунальних послуг були переукладені на індивідуальні договори про надання комунальних послуг.
За таких обставин, відповідач підтверджує факт укладення договорів з позивачем КП «ВТВК» ВМР та підтверджує факт надання останнім комунальних послуг, що входять до його сфери, за адресою: АДРЕСА_1 .
Окрім того, ОСОБА_1 підтверджує, що він та інші відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані за вищевказаною адресою та, в розумінні чинного законодавстві та укладених договорів, є споживачами комунальних послуг, які надаються позивачем КП «ВТВК» ВМР за особовим рахунком № НОМЕР_1 , а отже, підтверджує, що він та інші відповідачі являються солідарними боржниками за зобов`язаннями перед позивачем. 
ОСОБА_1 також підтверджує факт надання послуг, але категорично не згідний із заявленими обсягами таких послуг, зокрема в частині водопостачання та водовідведення, при цьому, не проводить будь-яких конкретних калькуляцій, щодо визнаних чи невизнаних об`ємів послуг.
Разом з цим, відповідач ОСОБА_1 у відзиві зазначає, що, на його переконання, зазначена позивачем заборгованість в загальній сумі 67729 (шістдесят сім тисяч сімсот двадцять дев`ять) грн. 78 коп., будь-якими доказами не підтверджена.
Окрім того, зауважує, що в позові відсутні посилання на пункти договору чи інші нормативні акти, щодо встановлення заявлених обсягів наданих послуг за період з 01.01.2023 року по 01.02.2024 року.
Відповідач вказує на відсутність будь-яких дій зі сторони позивача, як надавача послуг, по перерозподілу обсягів споживань і перерахунків зі споживачами - відповідачами у вказаній справі. 
Також зауважує, що згідно архіву нарахувань, такий перерахунок був здійснений позивачем лише в жовтні 2023 року на суму 5322,89 грн. та в березні 2024 року на суму 4392,26 грн.
ОСОБА_1 звертає увагу на те, що після отримання претензії №4570-406-24 від 14.02.2024 року, він звертався до позивача з проханням провести перерахунок, але отримав усну відмову, що, на його думку, суперечить договірним положенням про надання послуг. 
При цьому, зауважує, що будь-яких фактів недопуску представника позивача для зняття показань вузла розподільчого обліку, розташованого в квартирі за місцем проживання, позивачем не доведено.
ОСОБА_1 підтверджує факт того, що 29.02.2024 року уповноваженим представником позивача оглянуто та опломбовано вузол розподільчого обліку за адресою проживання відповідачів, про що складено відповідний акт. 
Разом з цим, вказує, що у вказаному акті зазначено про відсутність порушень ч.1 ст.4 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та зазначено фактичні показники приладів розподільчого обліку, на підставі яких, на його переконання, необхідно було проводити нарахування за спожиті послуги.
Окремо, ОСОБА_1 зауважує, що йому незрозумілі причини виведення з обліку вузлів розподільчого обліку в його квартирі з 01.01.2023 року по 29.02.2024 року.
03.03.2025 року від позивача КП «ВТВК» ВМР, за підписом директора - ОСОБА_5 , до суду надійшли пояснення, в яких позивач наголошує про відмінність комерційного та розподільного вузлів обліку, звертає увагу на нормативну базу, щодо обов`язку та особливостей повірки вузлів розподільчого обліку, та наслідків невчасної повірки таких лічильників.
Згідно пояснення позивача, вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Позивач звертає увагу, що у положеннях Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 22.11.2018 року №315 (далі - Методика розподілу) зазначено, що приміщення, оснащене вузлом розподільного обліку відповідної комунальної послуги, засіб вимірювальної техніки якого перебуває на повірці, що передбачає його розпломбування та демонтаж, не вважається приміщенням, не оснащеним вузлом розподільного обліку відповідної комунальної послуги, протягом строку такої повірки, але не більше 30 діб. Обсяг спожитої відповідної комунальної послуги за цей час визначається за її середньодобовим споживанням споживачем, визначеним у відповідності до пункту 4 цього розділу, та за кількістю діб від дати зняття з абонентського обліку до дати прийняття на абонентський облік повіреного вузла розподільного обліку.
Відповідно до положень Методики розподілу у разі нездійснення повірки в законодавчо встановлений термін, виконавець комунальної послуги не бере до уваги та розподілу такі вузли розподільного обліку (квартирні лічильники), оскільки засіб вважається таким, що не є перевіреним на коректність своєї роботи та не відповідає встановленим вимогам.
У даний період (у разі нездійснення повірки в законодавчо встановлений термін) приміщення вважається таким, що не обладнане вузлом розподільного обліку.
Обсяг спожитої у будівлі гарячої, питної води, які визначаються за допомогою вузлів комерційного обліку, розподіляються між споживачами з урахуванням того, що у разі якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами.
Відповідно до пояснень позивача, оскільки відповідачами не було здійснено своєчасну повірку засобів вимірювальної техніки розподільного (квартирного) вузла обліку, квартира вважалась такою, що не оснащена вузлами розподільного обліку - за період з січня 2022 року по дату повірки - 29.02.2024 року.
Згідно з актом про прийняття вузла розподільного обліку/приладу на абонентський облік від 29.02.2024 року, вузол розподільного обліку в квартирі відповідачів, за адресою: АДРЕСА_1 , був встановлений та прийнятий на облік лише 29.02.2024 року.
Згідно аргументів позивача, за період з 01.01.2023 року по 01.02.2024 року в даній квартирі були встановлені старі лічильники, які були зняті з обліку в грудні 2022 року (з 01 січня 2023 року), оскільки вони були не повірені до лютого 2022 року та вважались такими, що не є перевіреними на коректність своєї роботи та не відповідають встановленим вимогам, через що, в період несправності вузла розподільного обліку відповідачу нараховувався небаланс.
Разом з цим, позивач заявляє про відсутність підстав для перерахунку заборгованості, оскільки перерозподіл обсягу спожитих послуг у будинку та перерахунок із споживачем проводиться у тому розрахунковому періоді, в якому отримано в установленому порядку інформацію про тимчасову відсутність споживача та інших осіб, з наданням підтверджуючих документів, з приводу чого позивач не інформувався.
11.08.2025 року від позивача КП «ВТВК» ВМР, за підписом директора - Саушкіна Р.В., до суду надійшли додаткові пояснення, в яких позивач зазначає, що з набранням чинності Закону №2119-VIII від 02.08.2017 року змінились підходи до обслуговування засобів обліку води, зокрема періодична повірка, обслуговування та ремонт лічильників здійснюється за рахунок їх власників.
Про необхідність проведення повірки засобів обліку було завчасно повідомлено споживачів директором КМКП, шляхом розміщення відповідного повідомлення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування.
Згідно наказу №39 від 30.01.2023 року «Про комерційний облік споживання води», у разі прострочення терміну (-ів) повірки водолічильника (-ів), повірка яких закінчилась до 24.02.2022 року, нарахування плати за послуги водопостачання та водовідведення здійснювати за нормами водоспоживання, які затверджені рішенням Кузнецовської міської ради (нині - Вараська міська рада) від 29.12.2011 року №301.
Так, згідно рішення №301, норма водоспоживання холодної води - 180 літрів в день, гарячої води - 120 літрів в день. 
Позивач звертає увагу на те, що відповідачі не здійснили повірку вузлів розподільного обліку холодної та гарячої води до лютого 2022 року, а з 01.01.2023 року дані вузли були зняті з абонентського обліку, що у свою чергу позбавило позивача законних підстав для нарахування фактично спожитих комунальних послуг за показаннями вузла розподільного обліку. 
Щодо нарахувань водопостачання холодної та гарячої води, позивач зазначає наступне:
-за період лютого 2022 року по грудень 2022 року плата за послуги з холодного та гарячого водопостачання відповідачам розраховувалась виходячи з розмірів тарифів на послуги та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до показань розподільних (квартирних) вузлів обліку води відповідачів;
-за період січня 2023 по червень 2023 року позивач здійснював розрахунки за постачання холодної та гарячої води із відповідачами згідно з чинним законодавством за нормами споживання;
-за період липня 2023 року по січень 2024 року, оскільки жодних відомостей про проходження повірки приладу обліку позивачу до січня 2024 року не надавалось, то останній здійснював розрахунки за надані послуги відповідно до Методики розподілу, як із споживачем, приміщення якого не оснащене вузлом розподільного обліку, а також пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами (п.4 частини третьої статті 10 Закону №2119-VIII, формулами Методики розподілу).
Разом з тим, вузли комерційного обліку (далі - ВКО) холодної/гарячої води в житловому будинку відповідачів були встановлені 18.08.2021 року, що підтверджується актами про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік.
Вузол комерційного обліку холодної води, встановлений в будинку АДРЕСА_2 , здійснює облік споживання холодної води, як будинком АДРЕСА_2 , так і будинком АДРЕСА_3 . Постачання холодної води до будинку АДРЕСА_3 здійснюється через інженерні мережі та ВКО будинку №24/4. При цьому, показання ВКО будинку АДРЕСА_3 віднімаються для вирахування споживання будинком АДРЕСА_2 .
З огляду на зазначені обставини, позивач наголошує на правомірності здійснення нарахування відповідачам плати за гаряче/холодне водопостачання з 07.2023 року по 01.2024 року, як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлом розподільного обліку, а також пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами, згідно п.4 частини третьої статті 10 Закону №2119-VIII, формулами Методики розподілу.
При цьому, позивач обґрунтував нарахування заборгованості за послуги постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення в опалювальний період.
У судове засідання відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. 
Разом з тим, до суду подано відзив за підписом відповідача ОСОБА_1 .
У судовому засіданні представники позивача КП «ВТВК» ВМР - Хомич А.І. та Мельничук Я.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні за змістом до обставин, якими обґрунтована позовна заява та подані до суду пояснення.
При цьому, представник позивача Хомич А.І. зазначила, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідачів за оплату житлово-комунальних послуг, за період з лютого 2022 року по листопад 2024 року, в загальній сумі 67729 (шістдесят сім тисяч сімсот двадцять дев`ять) грн. 78 коп. 
Зауважила, що інформація в архіві нарахувань за вказаний період відповідає дійсності. Також наголосила, що відповідачами не подано суду жодних власних розрахунків на спростування розрахунку заборгованості, що проведений позивачем, а заперечення відповідача ОСОБА_1 зводяться лише до загальних фраз, щодо незгоди із нарахованою заборгованістю.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги КП «ВТВК» ВМР не визнав, надав суду пояснення, аналогічні за змістом до викладених у відзиві на позовну заяву. 
Разом з тим, відповідач вважає, що у позивача були відсутні підстави для нарахування неспожитих ним послуг, в обсягах, які явно перевищують фактично спожиті. 
При цьому, підтвердив, що дійсно лише 29.02.2024 року КП «ВТВК» ВМР був прийнятий на абонентський облік вузол розподільного обліку/приладу в квартирі відповідачів.
Суд, заслухавши пояснення представників позивача КП «ВТВК» ВМР - Хомич А.І. та Мельничук Я.В., відповідача ОСОБА_1 , дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Вараштепловодоканал» Вараської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, підлягають задоволенню в повному обсязі.
Підставами для такого висновку суду є наступне.
Частиною 1 ст.6 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначено учасників правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг споживачів (індивідуальні та колективні), управителів, виконавців комунальних послуг. 
Судом встановлено, що, згідно із статутом, КП «ВТВК» ВМР надає послуги: з постачання та транспортування теплової енергії; з постачання гарячої води; з централізованого водопостачання; з централізованого водовідведення; послуги з поводження з побутовими відходами і їх захоронення/переробки; інших суміжних комунальних (у т.ч.метрологічних) та інших послуг.
Між КП «ВТВК» ВМР та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 були укладені типові індивідуальні договори про надання комунальних послуг, усі відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
За таких обставин, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є споживачами комунальних послуг, які надаються позивачем за особовим рахунком № НОМЕР_1 . 
Вказані факти підтверджено відповідачем ОСОБА_1 у відзиві та безпосередньо у судовому засіданні. 
Будь-яких заперечень, щодо вказаних фактів, ні ОСОБА_1 , ні іншими відповідачами не висловлено.
Суд зазначає, що основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать , зокрема - комунальні послуги, тобто послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №180 від 17.08.2011 року «Про визначення виконавця житлово - комунальних послуг міста Кузнецовськ», виконавцем усіх житлово-комунальних послуг в місті Кузнецовську визначено Кузнецовське міське комунальне підприємство. 
Вказаним рішенням, до житлово - комунальних послуг віднесено послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; послуги централізованого опалення і постачання гарячої води; послуги постачання холодної води та водовідведення; послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів. 
Рішенням Вараської міської ради від 25.06.2021 року №524 підтверджується зміна назви Кузнецовського міського комунального підприємства на Комунальне підприємство «Вараштепловодоканал» Вараської міської ради. 
Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово - комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. 
Пунктом 5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово - комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплачувати житлово - комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово - комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово - комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово - комунальних послуг, а обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово - комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово - комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Згідно з правовим висновком, який міститься в постанові Верховного Суду від 26.02.2018 року у справі №711/11424/15-ц, хоча у ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово -комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.2 ст.20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово - комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово - комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом».
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно архіву нарахувань за оплату житлово-комунальних послуг, за період з лютого 2022 року по листопад 2024 року, за відповідачами числиться заборгованість в загальній сумі 67729 (шістдесят сім тисяч сімсот двадцять дев`ять) грн. 78 коп.
Також, як встановлено судом, згідно архіву нарахувань за оплату житлово-комунальних послуг, за період з лютого 2022 року по листопад 2024 року, відповідачами оплачено 10600,00 грн. за комунальні послуги. 
Суд зазначає, що 14.02.2024 року позивачем - КП «ВТВК» ВМР була надіслана претензія №4570-406-24 про сплату заборгованості із пропозицією укласти договір реструктуризації заборгованості.
Вказана претензія адресована ОСОБА_1 , до якої долучено розрахунок заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що проведений за період з жовтня 2021 року по січень 2023 року. 
При цьому, судом не встановлено факту укладення договору про реструктуризацію заборгованості на умовах, викладених у претензії.
Зі змісту позовної заяви та пояснень представників позивача у судовому засіданні вбачається, що позивач нарахував відповідачам заборгованість за послуги - водопостачання холодної води; водовідведення холодної води; водопостачання гарячої води; водовідведення гарячої води; опалення (відповідно до опалювального сезону); абонентське обслуговування (холодна вода); абонентське обслуговування (гаряча вода).
Розмір заборгованості підтверджується архівом нарахувань, а також рахунками на оплату послуг за кожен місяць періоду, в якому виникла заборгованість, що долучений до позову.
Суд констатує, що між сторонами фактично існує спір щодо нарахування за постачання відповідачам холодної води, водовідведення холодної води, постачання гарячої води, водовідведення гарячої води, зокрема за період, коли в квартирі не були повірені лічильники води, оскільки відповідачами не було здійснено своєчасну повірку засобів вимірювальної техніки - розподільного (квартирного) вузла обліку, відповідно до чого квартира вважалась такою, що не оснащена вузлами розподільного обліку, тому нарахування були більшими ніж фактично спожиті об`єми.
Також встановлено, що рішеннями виконавчого комітету Вараської міської ради №420 від 29.12.2021 року «Про коригування тарифів для КП «ВТВК» ВМР на послугу постачання теплової енергії та постачання гарячої води з 01.01.2022 року», №350 від 26.10.2021 року «Про встановлення тарифів для КП «ВТВК» ВМР на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з 01.01.2022 року», для позивача були скориговані тарифи на послугу з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, згідно яких позивач нараховував плату на вказані послуги відповідачам до грудня 2024 року. 
Рішенням виконавчого комітету Вараської міської ради №436-РВ-22 від 06.12.2022 року «Про встановлення тарифів для КП «ВТВК» ВМР на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з 01.01.2023 року», для позивача були встановлені тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, згідно яких позивач нараховував плату на вказані послуги з 01.01.2023 року по грудень 2023 року.
Рішенням виконавчого комітету міської ради №432-РВ-23 від 26.10.2023 року «Про встановлення тарифів для КП «ВТВК» ВМР на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року», для позивача КП «ВТВК «ВМР» визначено та встановлено структуру тарифів, згідно яких позивач нараховував плату на вказані послуги.
У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що нарахування відповідачам за постачання холодної, гарячої води та водовідведення здійснені безпідставно, зважаючи на невиконання позивачем обов`язку, щодо зняття показників вузлів розподільного обліку в його квартирі.
Суд відхиляє вказаний аргумент, оскільки відповідачем не доведено обов`язку зняття показників вузлів розподільного обліку в квартирі відповідачів.
Як встановлено судом, з лютого 2022 року по грудень 2022 року плата за послуги з холодного та гарячого водопостачання відповідачам розраховувалась виходячи з розмірів тарифів на послуги та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до показань розподільних (квартирних) вузлів обліку води відповідачів.
Оскільки з набранням чинності Закону №2119-VIII від 02.08.2017 року змінились підходи до обслуговування засобів обліку води. Зокрема, у відповідності до ч.4 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та втратою чинності постанови від 21.07.2005 року №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», періодична повірка, обслуговування та ремонт лічильників здійснюється за рахунок їх власників.
Оскільки відповідачі не здійснили повірку вузлів розподільного обліку холодної та гарячої води до лютого 2022 року, а з 01.01.2023 року дані вузли були зняті з абонентського обліку, що, у свою чергу, позбавило позивача законних підстав для нарахування фактично спожитих комунальних послуг за показаннями вузла розподільного обліку.
Отже, з січня 2023 року по червень 2023 року позивач був зобов`язаний здійснювати розрахунки за постачання холодної та гарячої води із відповідачами згідно з чинним законодавством за нормами споживання.
Відповідно до ч.1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Згідно із ч.4 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором. Наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 13.10.2016 №1747, зареєстрованим у Мінюсті 01.11.2016 року за №1417/29547, для лічильників води та теплолічильників установлено міжповірочний інтервал - чотири роки. Згідно з підпунктом 3 пункту 4 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018 року №315, для розподілу не приймаються показання вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії, що зняті (надані), починаючи з дати встановлення факту виходу його з ладу (закінчення строку повірки засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу) або встановлення факту несанкціонованого втручання в його роботу (самовільний демонтаж, умисне знищення, пошкодження, розкомплектувати, у тому числі порушення цілісності пломб, тощо), до дати прийняття на абонентський облік відремонтованого чи заміненого вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії або повіреного засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу.
Згідно із п. 4 ч.3 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обсяги спожитої у будівлі гарячої, питної води, визначені за допомогою вузлів комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляються між споживачами з урахуванням того, що у разі якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами.
Розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до Методики розподілу, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово - комунального господарства (ч.4 ст.10 вказаного Закону).
Сторони не оспорюють обставину, що вузли комерційного обліку холодної/гарячої води в квартирі відповідачів були встановлені 18.08.2021 року, що підтверджується актами про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік.
Вузол комерційного обліку холодної води, встановлений у будинку АДРЕСА_2 , здійснює облік споживання холодної води, як будинком АДРЕСА_2 , так і будинком АДРЕСА_3 .
Постачання холодної води до будинку АДРЕСА_3 здійснюється через інженерні мережі та ВКО будинку №24/4 тому, при цьому, показання ВКО будинку АДРЕСА_3 віднімаються для вирахування споживання будинком АДРЕСА_2 .
Щомісячні нарахування відповідачам за період з липня 2023 року по січень 2024 року, здійснювались як споживачам, квартира яких не обладнана індивідуальним приладом обліку води, як це передбачає Методика розподілу. 
За вказаних підстав, суд вважає неспроможними доводи відповідача ОСОБА_1 , щодо відсутності посилань на пункти договору чи інших нормативних актів, щодо встановлення заявлених обсягів, наданих послуг за спірний період.
Суд звертає увагу, що отримуючи рахунки за надані послуги, до звернення до суду із позовом, відповідачі не звертались до позивача із претензіями, щодо завищення обсягів, наданих послуг.
Суд наголошує, що в таких рахунках відповідачам зауважувалось, зокрема в графі наступна повірка, щодо лічильників гарячої та холодної води, словом - «БРАК».
Відповідачі, будучи інформованими позивачем, щодо неповірки лічильників, зазначене порушення до 29.02.2024 року не усували.
Окрім того, будь-яких доказів, щодо надання позивачем послуг неналежної якості, відповідачами суду не надано.
Починаючи з лютого 2024 року, коли в квартирі відповідачів було повірено лічильники води, що підтверджується копією акту прийняття вузла розподільного обліку на абонентський облік від 29.02.2024 року, нарахування плати здійснювалось на основі показників цих лічильників.
ОСОБА_1 підтверджує факт, що 29.02.2024 року уповноваженим представником позивача оглянуто та опломбовано вузол розподільчого обліку за адресою проживання відповідачів, про що складено відповідний акт. 
Разом з цим, вказує, що у вказаному акті зазначено про відсутність порушень ч.1 ст.4 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та зазначено фактичні показники приладів розподільчого обліку, на підставі яких, на його переконання, необхідно було проводити нарахування за спожиті послуги, а саме холодна вода - 780, гаряча вода - 216. 
Вказані аргументи відповідача суд вважає безпідставними, оскільки через невчасну повірку лічильників, правових підстав для нарахування послуг за такими показниками у позивача не було. 
Через те, що будинок, в якому знаходиться квартира, за якою обліковується заборгованість, обладнано загальнобудинковими приладами обліку, а водомірні лічильники відповідача не пройшли повірки, тому плата за постачання холодної, гарячої води та водовідведення була нарахована відповідачам згідно з діючими нормативами споживання наданих послуг та в межах, передбачених нормами, що регулюють правовідносини, які існують у житлово - комунальній сфері та виникають між надавачами та споживачами цих послуг.
Суд вважає вагомими аргументи позивача про відсутність підстав для перерахунку заборгованості, оскільки перерозподіл обсягу спожитих послуг у будинку та перерахунок із споживачем проводиться у тому розрахунковому періоді, в якому отримано в установленому порядку інформацію про тимчасову відсутність споживача та інших осіб, з наданням підтверджуючих документів, з приводу чого позивач не інформувався, що підтверджено відповідачем ОСОБА_1 .
Суд також зазначає, що будь-яких власних розрахунків відповідачами не подано, відповідач ОСОБА_1 фактично не погоджується із обсягами послуг, не надаючи конкретних обґрунтувань, не проводячи відповідних розрахунків.
Через відсутність такого розрахунку з боку відповідачів, суд позбавлений можливості дослідити невідповідність наданих відповідачам послуг, щодо обсягів яких відповідачі висловлюють незгоду.
Отже, судом встановлені достатні підстави для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача КП «ВТВК» ВМР нарахованої заборгованості у повному обсязі в загальній сумі 67729 (шістдесят сім тисяч сімсот двадцять дев`ять) грн. 78 коп.
Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. 
Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем за подання до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 3027 (три тисячі двадцять сім) грн. 80 коп., (302,80 грн. (сплачений в рамках справи за заявою про видачу судового наказу) + 2725,00 грн.), який також підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках - по 756,95 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст.2, 3, 81, 89, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Вараштепловодоканал» Вараської міської ради (юридична адреса: 34403, Рівненська область, м.Вараш, майдан Незалежності, буд.№2, фактична адреса: 34402, Рівненська область, м.Вараш, мкрн Вараш, буд.№25В, код ЄДРПОУ: 30536302) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , інші відомості відсутні), ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , інші відомості відсутні), ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Вараштепловодоканал» Вараської міської ради заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в загальній сумі 67729 (шістдесят сім тисяч сімсот двадцять дев`ять) грн. 78 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Вараштепловодоканал» Вараської міської ради судові витрати у справі в розмірі 3027 (три тисячі двадцять сім) грн. 80 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом, в рівних частках - по 756,95 грн. з кожного.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 
Повний текст судового рішення складений 05 лютого 2026 року.

Головуючий суддя       І.М.Незнамова