Справа №705/1032/26
2-о/705/80/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2026 року Уманський міськрайонним суд Черкаської області в складі:
головуючого – судді Піньковського Р.В.
при секретарі Романовій О.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Уманська міська рада, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, 
У С Т А Н О В И В:
Представника заявника ОСОБА_1 – адвокат Усатюк О.В. звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в обґрунтування зазначивши наступне. 
Відповідно до Інформації про зареєстроване право власності від 27 січня 2026 року №30170о, наданої Уманським відділком КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», станом на 01.01.2013 право власності на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 зареєстровано в Уманському відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за: ОСОБА_1 . Документи, що підтверджують право власності: договір дарування, посвідчений Уманською державною нотаріальною конторою 10.02.1977 року за реєстровим №1-1084 на 7/50 частки та договір дарування, посвідчений Уманською державною нотаріальною конторою 19.09.1986 року за реєстровим №1-3377 на 1/5 частки. 
10.02.1977 батько заявниці ОСОБА_2 подарував своїй дочці ОСОБА_3 7/50 частину будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору дарування, посвідченого Уманською державною нотаріальною конторою 10.02.1977, за реєстром №1-1084. 
19.09.1986 батько заявниці ОСОБА_2 подарував своїй дочці ОСОБА_3 1/5 частину будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою, згідно договору дарування, посвідченого Уманською державною нотаріальною конторою 19.09.1986, реєстр №1-3377. 
26 грудня 2025 року російською ракетою було пошкоджено будинок заявниці та завдано, у зв`язку з цим значної матеріальної шкоди. 
Під час реєстрації заяви ОСОБА_1 від 15.01.2026 державним реєстратором прав на нерухоме майно Мовчан А.П. з`ясувалося, що подані документи не дають змоги встановити набуття або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки виявлено розбіжності у написанні прізвища заявниці, а саме прізвище у договорах дарування, які підтверджують право власності заявника на пошкоджений будинок, не співпадає з прізвищем заявниці у паспорті громадянина України, у якому зазначено ОСОБА_1 , а в поданих договорах дарування – ОСОБА_1 .
У державному акті на право власності на земельну ділянку, для обслуговування вищевказаного будинку, прізвище заявника та іншої співвласниці записане як « ОСОБА_4 ». 
Заявник одружилася з ОСОБА_5 30.09.1964, актовий запис №1355. Шлюб було укладено в м.Челябінськ, після шлюбу їй було присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ». 
ОСОБА_1 проживала після одруження в м.Челябінськ до 1977 року, після чого повернулася проживати в УРСР. Після реєстрації шлюбу та зміни прізвища вона отримала новий паспорт громадянина СРСР у м.Челябінськ. Вже у 1998 році ОСОБА_1 отримала паспорт громадянина України. У паспорті СРСР у неї прізвище, ім`я, по батькові було записано у російському варіанті, без українського варіанту. 
Вже при отриманні паспорта громадянина України їй прописали прізвище українською мовою « ОСОБА_4 », і також прописали російський варіант « ОСОБА_6 », місце реєстрації: АДРЕСА_1 з 26.07.1977. 
Всі документи, які отримувала заявник до 1998 року, є з прізвищем « ОСОБА_6 », а документи, які вона отримувала після 1998 року, містять прізвище « ОСОБА_4 ». Навіть пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 видане на ім?я « ОСОБА_7 »».
Внаслідок такої помилки, у заявника виникла певна невідповідність між документами, що посвідчують її особу та правовстановлюючими документами. 
Всі правовстановлюючі документи були видані на російській мові, без українського варіанту, тому при посвідченні договорів дарування скрізь у документах записано прізвище « ОСОБА_6 ». 
На даний час у позасудовому порядку усунути дану розбіжність неможливо.
Встановлення такого факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки від нього залежить реєстрація права власності у державному реєстрі речових прав, що діє з 01.01.2013. Помилка в написанні прізвища заявника у договорах дарування перешкоджає їй належним чином реалізувати своє право власності на її частину будинку. 
Наявність розбіжностей в написанні прізвища « ОСОБА_6 », вказаному у договорах дарування, посвідчених 10.02.1977 та 19.09.1986 та у паспорті громадянина України, де в українському варіанті вказано прізвище « ОСОБА_4 », унеможливлює належну реєстрацію, у відповідності до чинного законодавства, права власності на нерухоме майно у державному реєстрі речових прав та відповідно порушує права ОСОБА_1 . 
Крім того, зазначає, що заявник помилково сплатила два рази по 1331,20 грн. за чотири вимоги встановлення юридичного факту, а фактично заява містить лише дві вимоги. Загальна сума судового збору склала 2662,40 грн. Отже, заявницею сплачено помилково судовий розмір у розмірі 1331,20 грн.
У зв`язку із зазначеним, просить суд: 
- встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт належності ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці села Рублений міст Лисянського району Черкаської області, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий 2 жовтня 1998 року Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП: НОМЕР_3 ) правовстановлюючого документа – договору дарування на 7/50 частки на житловий будинок АДРЕСА_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , (укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого 10.02.1977 року старшим нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори Пономарьовим І.П. за реєстровим №1-1084);
- встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт належності ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці села Рублений міст Лисянського району Черкаської області, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий 2 жовтня 1998 року Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП: НОМЕР_3 ) правовстановлюючого документа – договору дарування на 1/5 частки на житловий будинок АДРЕСА_1 , виданого на ім?я ОСОБА_1 (укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого 19.09.1986 року старшим державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори Копиловим В.І. за реєстровим №1-3377).
Повернути помилково сплачений судовий збір у розмірі 1331 грн.20 коп. ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від її представника ОСОБА_8 на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просить суд розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність її довірителя, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить суд заяву задовольнити. 
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, від представника Уманської міської ради Проценко М.Т. надійшла письмова заява, у якій просить суд розгляд справи проводити без участі їх представника та не заперечує проти задоволення заявлених вимог. 
Суд, врахувавши процесуальну позицію представника заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
В силу вимог п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , заповненого російською мовою, дівоче прізвище заявника – « ОСОБА_9 ». 
У відповідності до свідоцтва про шлюб, заповненого також російською мовою, серії НОМЕР_5 , виданого 30.09.1964 РАГС Металургічного району м. Челябінськ, заявник « ОСОБА_9 », 1939 року народження, зареєструвала шлюб з « ОСОБА_10 », та після реєстрації шлюбу 30.09.1964, прийняла його прізвище – « ОСОБА_6 », актовий запис про шлюб № 1355. 
Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 02.10.1998 Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, заявник записана як: українською мовою – « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Рублений Міст, Лисянського району, Черкаської області, а російською мовою – « ОСОБА_7 ». 
Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, видана Уманською ОДПІ 25.03.1999 на ім`я ОСОБА_1 , згідно якої останній присвоєно ідентифікаційний номер (рнокпп) – НОМЕР_3 .
Разом з тим, пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , видане 10.12.1989 та трудова книжка НОМЕР_6 , заповнена станом на 29.09.1981, які, у свою чергу, заповнювалися російською мовою, видані на ім`я « ОСОБА_7 ». 
Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Мовчан А.П. від 21.01.2026 № 82930682, у проведенні реєстраційних дій за заявою ОСОБА_1 – відмовлено. Вказаним рішенням встановлено, що 15.01.2026 із заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , звернулася ОСОБА_1 . Із поданих останньою документів виявлено розбіжності в зазначенні індентифікації особи. Так, в паспорті громадянина України зазначено ОСОБА_1 , тоді як в поданих заявником документах, а саме: договорі дарування, посвідченому державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори від 19.09.1986 № 1-3377 та договорі дарування посвідченому державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори від 10.02.1977 № 1-1084, зазначено ОСОБА_11 . У рішенні роз`яснено вимоги п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Також зазначено, що вказані обставини та розбіжності у документах позбавляють державного реєстратора можливості вчинити дії, спрямовані на проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. 
Дійсно, згідно договору, укладеного 10.02.1977, посвідченого Пономарьовим І.П., старшим нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1084, ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняла у дар 7/50 частин будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Реєстраційне посвідчення на зазначених 7/50 частин будинку АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування зареєстрованого за № 1-1084, видане на ім`я ОСОБА_1 . 
Також, згідно договору, укладеного 19.09.1986, посвідченого Копиловим В.І., старшим державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-3377, ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар 1/5 частину будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 . У договорі наявна відмітка про реєстрацію права власності на 1/5 частину вищевказаного житлового будинку, зроблена російською мовою, за « ОСОБА_7 ».
У відповідності до інформації про зареєстроване право власності, наданої Уманським відділком КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 27.01.2026 за № 3017о, право власності на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 зареєстровано в Уманському відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за: ОСОБА_1 – 7/50 на підставі договору дарування, посвідченого Уманською державною нотаріальною конторою 10.02.1977 за реєстровим номером 1-1084 та – 1/5 на підставі договору дарування, посвідченого Уманською державною нотаріальною конторою 19.09.1986 за реєстровим № 1-3377; а також за ОСОБА_12 – 33/50 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане Уманською міською державною нотаріальною конторою 05.09.2023 за реєстровим № 1-2690. 
Заявник по справі ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 26.07.1977, що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України НОМЕР_2 .
Згідно відмітки у домовій книзі на будинок АДРЕСА_1 , заповненої російською мовою, за вказаною адресою, між іншим, зареєстрована « ОСОБА_7 », а також інші громадяни прізвище яких російською мовою « ОСОБА_13 » та « ОСОБА_13 », які в подальшому були зняті з реєстрації. 
У відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 467111, виданого 08.12.2005 на підставі рішення Уманської міської ради № 2.6-46/7 від 27 квітня 2005 року, земельна ділянка по АДРЕСА_1 , була передана у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_12 . Цільове призначення такої земельної ділянки – для обслуговування жилого будинку. 
Факт, про вставлення якого просить заявник, має юридичне значення для охорони її прав, свобод та інтересів, оскільки надає правові підстави для реалізації речових прав, вільного розпорядження та користування своїм майном, а також отримання компенсації внаслідок пошкодження житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується повідомленням про пошкоджене або втрачене нерухоме майно ІП-30.12.2025-691529, так як її прізвище у договорах дарування певних частин житлового будинку, які підтверджують право власності останньої, було допущено описку в написанні її прізвища, а саме замість правильного ОСОБА_14 » ОСОБА_15 зазначено було ОСОБА_16 . У правовстановлюючих документах, які заповнювалися спеціалістами установ, як на російській, так і на українській мовах її прізвище українською мовою зазначалося, як « ОСОБА_4 », а російською « ОСОБА_6 ». Первинний документ, а саме свідоцтво про укладення шлюбу, згідно якого заявник одружившись змінила дівоче прізвище на прізвище чоловіка, заповнювалося російською мовою і записувалося як « ОСОБА_6 », у паспорті громадянина України, виданого заявнику її прізвище українською мовою, при перекладі з російської мови, записане « ОСОБА_4 », і у цьому ж документі вказано прізвище російською мовою « ОСОБА_6 ». Заповнення усіх правовстановлюючих документів заявника здійснювалося українською мовою, шляхом перекладу її прізвища, яке вона прийняла уклавши шлюб.
За вказаних обставин судом встановлено, що при реєстрації договорів дарування частин житлового будинку, нотаріусами допущено помилку, а саме невірно зазначено прізвище обдарованої, замість вірного ОСОБА_17 , вказано ОСОБА_16 .
В Законі України «Про нотаріат» передбачено, що в разі виявлення нотаріусом або посадовою особою, які вчиняють нотаріальні дії, що ними допущено помилку при вчиненні нотаріальної дії або вчинена нотаріальна дія не відповідає законодавству, нотаріус або посадова особа, які вчиняють нотаріальні дії, зобов`язані повідомити про це сторони (осіб), стосовно яких вчинено нотаріальну дію, для вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії відповідно до законодавства.
Відповідно до пункту 6.16 розділу VI Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 22.12.2010 № 3253/5, в разі виявлення нотаріусом у тексті нотаріального документа, який створений ним у результаті вчинення нотаріальної дії технічної помилки, яка не змінює змісту документа та не впливає на права особи щодо якої було вчинено нотаріальну дію (описка, друкарська або граматична помилка), нотаріус може виправити таку помилку. Тобто за наявності незначної описки помилка може бути виправлена нотаріусом, але такі виправлення здійснюється лише тим нотаріусом, який вчинив нотаріальну дію. Інший нотаріус не вправі усувати недоліки такого нотаріального акту. Оскільки нотаріус, що допустив помилку, припинив свою діяльність, виправлення помилки дійсно можливе лише в судовому порядку. 
Виправити зазначену помилку (описку) у договорах дарування частин житлового будинку неможливо, оскільки нотаріус ОСОБА_18 та нотаріус Пономарьов І.П., які посвідчували та виготовляли договори, на цей час не є державними нотаріусами Уманської міської державної нотаріальної контори. 
Допущення описки в правовстановлюючому документі унеможливило вільне розпорядження своїм майном та, між іншим, отримання компенсації від держави внаслідок пошкодження житлового будинку шляхом влучання ворожої ракети у період воєнного стану введеного в Україні, у зв`язку із російською агресією та незаконним вторгненням. 
Відповідно листа ВСУ «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, громадяни мають право звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. 
З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності власнику договорів дарування, як документів, що підтверджують право власності на майно, на яке вона має право. 
Враховуючи зазначене, у суду є всі підстави для встановлення юридичних фактів, на яких наполягає заявник. При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які посилається заявник.
Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За встановлених обставин, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами факт про те, що договори дарування частин житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що були посвідчені 10.02.1977 старшим нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори Пономарьовим І.П. за реєстровим №1-1084 та 19.09.1986 старшим державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори Копиловим В.І. за реєстровим №1-3377, обдарованою в яких вказана « ОСОБА_1 » - належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , а тому заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.
У заяві про встановлення факту, представник заявника ОСОБА_8 також просить суд про повернення надмірно сплаченого судового збору. В обґрунтування посилається на те, що при подачі заяви до суду був невірно визначений та сплачений розмір судового збору: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць - 3328,00 грн. Розмір судового збору складає: 0,4 х 3028 грн = 1331,20 грн. Оскільки в поданій заяві заявник просить суд про встановлення двох юридичних фактів, необхідних для підтвердження її права власності на подароване їй майно, то додала дві квитанції до платіжної інструкції про сплату судового збору, кожна з яких на суму 1331,20 грн., а саме № 1.535790151.1 від 17.02.2026 та № 1.535790493.1. Натомість, судовий збір за подання заяви окремого провадження фізичною особою відповідно до підпункту 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на 01 січня 2026 року дорівнює 655,60 грн. (3328 х 0,2 = 665,60 грн).
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені ЗУ «Про судовий збір».
Порядок повернення судового збору врегульовано статтею 7 Закону України «Про судовий збір».
Зокрема, згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Отже, суд вважає за можливе повернути ОСОБА_1 надмірно сплачений судовий збір у розмірі 1331 гривня 20 копійок. У зв`язку із зазначеним, заява про встановлення факту підлягає задоволенню і в цій частині.
При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315-319, 354 ЦПК України, суд –
В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу – задовольнити. 
Встановити факт про те, що договір дарування 7/50 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що був посвідчений 10.02.1977 старшим нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори Пономарьовим І.П. за реєстровим №1-1084, обдарованою в якому вказана « ОСОБА_1 » - належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 . 
Встановити факт про те, що договір дарування 1/5 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що був посвідчений 19.09.1986 старшим державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори Копиловим В.І. за реєстровим №1-3377, обдарованою в якому вказана « ОСОБА_1 » - належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 . 
Повернути заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , надмірно сплачений судовий збір: в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 копійок, за квитанцією до платіжної інструкції № 1.535790151.1 від 17.02.2026. Отримувач: ГУК у Черк.обл./тг м. Умань/22030101; П/Р: UA588999980313151206000023755;ЄДРПОУ: 37930566; банк отримувача: Казначейство України, Призначення: 101 3551502604; Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Уманський міськрайонний суд Черкаської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Р. В. Піньковський