Справа № 454/65/25 Головуючий у 1 інстанції: Струс Т.І. 
Провадження № 88-ц/811/2/26 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 червня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді: Савуляка Р.В.
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.
секретаря: Іванової О.О. 
без участі сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, –

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 17 березня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації репутації та відшкодування моральної шкоди – відмовлено.
Додатковим рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 31 березня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу сумі 2000 грн.
Постановою Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17 березня 2025 року – залишено без задоволення.
Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17 березня 2025 року – залишено без змін.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Сокальського районного суду Львівської області від 31 березня 2025 року – залишено без задоволення.
Додаткове рішення Сокальського районного суду Львівської області від 31 березня 2025 року – залишено без змін.
У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування заяви покликається на те, що в постанові Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року враховано обставини, встановлені ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 25 травня 2022 року у справі № 446/640/22, однак таку скасовано постановою Верховного Суду від 21 січня 2026 року. 
Зазначена обставина не була і не могла бути відомо ні йому, ні суду під час вирішення справи, однак вплинула на правильність ухвалення судових рішень.
Крім того, в постанові Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року зазначено, що ним «подано додаткову вимогу («уточнений позов») із врахуванням усунутих недоліків та що «позивач ОСОБА_1 неодноразово обирався депутатом Шептицької міської ради», що не відповідає дійсності, оскільки він подавав заяву про усунення недоліків, а не «уточнений позов з додатковими вимогами», а депутатом міської ради жодного разу не обирався.
Предметом даного позову є поширення відповідачем у відкритій загальнодоступній групі «Facebook» відеоролика з неправдивою про нього інформацією, однак в тексті рішення суду першої інстанції окрім предмета позову,з яким він звернувся до суду, зазначено ще й інший предмет позову.
Просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року у справі № 459/65/25 і ухвалити нове судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їх відсутності.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення – 15 червня 2026 року.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є зокрема істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи: скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 17 березня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації репутації та відшкодування моральної шкоди – відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість вимог ОСОБА_1 . Висловлювання відповідача ОСОБА_2 є оціночними судженнями, які в силу вимог закону, положень Конвенції, з врахуванням практики ЄСПЛ, не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості та відповідно не можуть бути підставою для захисту права позивача на повагу до честі, гідності та ділової репутації.
Додатковим рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 31 березня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу сумі 2000 грн.
Постановою Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17 березня 2025 року – залишено без задоволення.
Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17 березня 2025 року – залишено без змін.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Сокальського районного суду Львівської області від 31 березня 2025 року – залишено без задоволення.
Колегія суддів Львівського апеляційного суду в постанові від 16 жовтня 2025 року погодилась з висновками суду першої інстанції, щодо необгрунтованості вимог ОСОБА_1 . 
Також наголосила, що ОСОБА_1 як на підставу приниження його честі та гідності зазначає на поширення відповідачем інформації, про те, що він воює проти священника УГКЦ – ОСОБА_3 , який є капеланом ЗСУ, а в іншому випадку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 риби не ловили, відпочивали із однією вудочкою, а рейдова група вчинила незаконні дії щодо них.
Проте, на думку колегії суддів, зазначена інформація містить власне тлумачення відповідача щодо подій, оціночне переконання відповідача, оціночні судження, критичну оцінку певних фактів і недоліків, які є вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів, тобто, викладення інформації через власні погляди автора з використанням мовно-стилістичних засобів.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вжиті відповідачем висловлювання в формі суб`єктивних висновків та коментарів за участі позивача, є оціночними судженнями, а тому не підлягають спростуванню або доведенню їх правдивості, тому висловлення відповідачем оціночних суджень виключає поширення ним недостовірної інформації, яка могла б бути спростована з урахуванням положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Додаткове рішення Сокальського районного суду Львівської області від 31 березня 2025 року – залишено без змін.
Звертаючись із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 вважав, що підставою для перегляду за нововиявленими обставинами є постанова Верховного Суду від 21 січня 2026 року у справі №446/640/22, якою скасовані ухвала Кам`янка-Бузького суду від 25 травня 2022 року та ухвала Львівського апеляційного суду від 18 серпня 2025 року, а також той факт, що на думку заявника, судами першої та апеляційної інстанцій було допущено істотні порушення норм процесуального права, зокрема розглянуто не той предмет позову.
Дослідивши доводи заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Для визначених пунктом 3 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 травня 2021 року (справа № 752/4995/17) зазначила, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.
Таким чином перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок (що є прерогативою судів апеляційної та касаційної інстанції), а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Обґрунтовуючи заяву про перегляд за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 вказує на те, що у постанові Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року допущено істотні порушення норм процесуального права (кваліфікація поданої заяви як «уточненого позову» замість «заяви про усунення недоліків») та помилкові відомості щодо особи позивача («неодноразово обирався депутатом»).
Однак, колегія суддів зазначає, що згідно з усталеною практикою Верховного Суду (постанова ВП ВС від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17), процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Підставою такого перегляду є саме наявність істотної обставини, яка існувала на час ухвалення рішення, але не могла бути врахована судом, оскільки учасники справи про неї не знали.
Судом встановлено, що зазначені заявником доводи вже були предметом перевірки судом апеляційної інстанції, що підтверджується текстом постанови Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року. Апеляційний суд надав оцінку аргументам щодо змісту поданих позивачем заяв та правомірності дій суду першої інстанції у справі №454/65/25, а не у справі №446/640/22, на яку посилається заявник. 
Таким чином, заявник фактично намагається ініціювати переоцінку доказів та перегляд вже встановлених судом обставин.
Згідно з ч. 4 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, а також докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Посилання заявника на невідповідність фактичних обставин справи (щодо статусу депутата або характеру поданої заяви) висновкам, викладеним у судовому рішенні, свідчать про незгоду з оцінкою судом доказів, що не підпадає під визначення нововиявлених обставин у розумінні ст. 423 ЦПК України.
Відповідно до принципу юридичної визначеності (res judicata), закріпленого практикою ЄСПЛ (зокрема, справа «Пономарьов проти України»), перегляд рішення не повинен підміняти собою апеляцію чи касацію. Повноваження судів щодо перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок, але не для здійснення нового судового розгляду.
Щодо покликань заявника на скасування Верховним Судом ухвали Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 25 травня 2022 року у справі № 446/640/22, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 423 ЦПК України, підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення, що переглядається.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18 зазначала, що вирішуючи питання про скасування судового рішення з підстав, визначених пунктом 3 частини другої статті 361 КАС України, суд повинен виходити саме з преюдиційного зв`язку судових рішень. Разом з тим слід мати на увазі, що скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував судове рішення, що переглядається, скасованим судовим рішенням (актом) чи виходив із вказаного акта, не посилаючись прямо на нього.
У даному випадку, постанова Львівського апеляційного суду16 жовтня 2025 року, ґрунтується на оцінці зібраних у цій конкретній справі доказів та встановлених у ній фактичних обставинах. 
Ухвала Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 25 травня 2022 року у справі № 446/640/22 не була покладена в основу судового рішення у цій справі як преюдиційна обставина, що визначала б права та обов`язки сторін у спорі про захист честі та гідності. Таким чином, скасування вказаної ухвали не створює обставин, які мають вирішальне значення для юридичної оцінки правовідносин, що стали предметом розгляду в даній справі.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що постановою Верховного Суду від 21 січня 2026 року у справі №446/640/22, ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 25 травня 2022 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 серпня 2025 року було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Перегляд за нововиявленими обставинами можливий лише тоді, коли обставини, встановлені скасованим рішенням, мали остаточний характер та вплинули на результат розгляду справи. 
Оскільки, в межах справи № 446/640/22 призначено новий розгляд, питання про наявність чи відсутність певних фактів у тій справі не може вважатися таким, що спростовує обставини, встановлені у справі №454/65/25. 
Скасування рішення з направленням справи на новий розгляд не прирівнюється до встановлення судом нових обставин, які могли б бути підставою для перегляду рішення в порядку ст. 423 ЦПК України, а свідчить лише про процесуальний етап розгляду іншої справи.
Таким чином, колегія суддів вважає, що вимоги заяви є безпідставними, та такими, що не знайшли свого підтвердження, тому заява не підлягає задоволенню.
Зазначені в заяві обставини за своєю природою не можуть бути віднесені до нововиявлених.
Отже, колегія суддів вважає, що заявником не доведено передбачених ст. 423 ЦПК України підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.
Зважаючи на вказане, колегія суддів вважає, що обставини, які вказані ОСОБА_1 , не є нововиявленими, у розумінні ст. 423 ЦПК України, тому, слід відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року за нововиявленими обставинами.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384, 429 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року – відмовити.
Постанову Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року – залишити в силі.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 15 червня 2026 року.

Головуючий: Савуляк Р.В. 

Судді: Крайник Н.П. 

Шандра М.М.