Справа № 420/26678/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області, в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області від 04.07.2025 №173023 та рішення від 22.07.2025 року №186163 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку;
зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків;
визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації: №13088560/40407208 від 17.07.2025, №13088561/40407208 від 17.07.2025, №13088563/40407208 від 17.07.2025, №13088562/40407208 від 17.07.2025, №13088549/40407208 від 17.07.2025, №13088550/40407208 від 17.07.2025, №13088551/40407208 від 17.07.2025, №13088552/40407208 від 17.07.2025, №13088553/40407208 від 17.07.2025, №13088555/40407208 від 17.07.2025;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГБУД» від 23.06.2025 року №52, від 27.06.2025 №53, №54, №58, №59, №60, №61, №62, від 28.06.2025 року №63, від 29.06.2025 року №69 - днем надіслання до реєстру.
Стислий виклад позиції позивача.
В тексті позовної заяви вказано, що рішенням про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 04.07.2025 №173023 та рішенням про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 22.07.2025 №186163 - ТОВ «ГАЗ-ТОРГ-БУД» визнано таким, що відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податків.
Представник позивача вказує, що підставою його прийняття зазначено в графі податкова інформація «Упередження формування, використання та розповсюдження сум ймовірно ризикового податку на додану вартість», але, за твердженням представника позивача, відповідач не вчиняв будь-які дії, спрямовані на перевірку отриманої інформації шляхом направлення відповідного запиту платнику.
Представник позивача зауважує, що включення позивача до переліку ризикових платників податку на додану вартість тягне за собою правові наслідки у вигляді зупинення реєстрації усіх без виключень податкових накладних/розрахунків коригувань, поданих платником.
Як зазначено у позовній заяві, такі наслідки носять для позивача виключно негативний характер з огляду на те, що строк реєстрації кожної податкової накладної значно збільшується, а на позивача покладається додатковий обов`язок щодо надання пояснень та документів, при цьому, остаточне рішення про реєстрацію податкової накладної чи про відмову в реєстрації буде прийнято лише після надання таких пояснень та документів.
За твердженням представника позивача, негативні наслідки від необґрунтованого прийняття зазначеного рішення полягають також у тому, що контрагенти позивача не мають можливості сформувати податковий кредит за податковою накладною, реєстрація якої зупинена, що у подальшому несе ризики припинення господарських відносин між позивачем та його контрагентами.
Крім того, як зазначає представник позивача, внаслідок прийняття рішення про включення платника до переліку ризикових платників податків позивач потрапляє у стан правової невизначеності, позаяк контролюючий орган не повідомив, які саме документи необхідно подати для виключення платника податків з переліку ризикових.
Представник позивача вважає, що подальше включення відповідачем позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, на підставі таких рішень тягне за собою виникнення негативних правових наслідків для Позивача, а наявність запису в базах даних ДПС України про позивача як «ризикове підприємство» порушує права та охоронювані законом інтереси платника, оскільки не дозволяє виконувати покладений на останнього обов`язок щодо реєстрації податкових накладних (п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України), що фактично позбавляє можливості позивача належним чином проводити свою господарську діяльність.
Представник позивача вказує, що 14 липня 2025 року ТОВ «ГАЗ-ТОРГ-БУД» надіслав на адресу відповідача повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку за №140722 та копії 47 документів.
За твердженням представника позивача, відповідно до квитанції № 2 вказані документи прийнято 15.07.2025.
Як зазначає представник позивача, 22.07.2025 податковим органом прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 22.07.2025 №186163, яким ТОВ «ГАЗ-ТОРГ-БУД» визнано таким, що відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податків.
Щодо зупинення реєстрації податкових накладних, представник позивача вказує наступне.
В межах Договору від 01.02.2022 №0102-22-ГТБ між ТОВ «ГАЗ-ТОРГ-БУД» та ПП «АЛЬФА-ЮГ», позивачем складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну від 23.06.2025 №52, реєстрацію якої зупинено.
За наслідками розгляду повідомлення від 05.07.2025 №1, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято рішення №13088560/40407208 про відмову в реєстрації податкової накладної від 23.06.2025 №52.
В межах Договору від 20.07.2022 №250722-ГТБ між ТОВ «ГАЗ-ТОРГ-БУД» та ПП «АЛЬФА-ЮГ», позивачем складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну від 27.06.2025 №59, реєстрацію якої зупинено.
За наслідками розгляду повідомлення від 10.07.2025 №1, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято рішення №13088561/40407208 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.06.2025 №59.
В межах Договору від 29.07.2022 №290722-ГТБ між ТОВ «ГАЗ-ТОРГ-БУД» та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ-МУСТАНГ», позивачем складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну від 27.06.2025 №60, реєстрацію якої зупинено.
За наслідками розгляду повідомлення від 11.07.2025 №1, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято рішення №13088563/40407208 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.06.2025 №60.
В межах Договору від 29.07.2022 №290722-ГТБ між ТОВ «ГАЗ-ТОРГ-БУД» та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ-МУСТАНГ», позивачем складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну від 27.06.2025 №61, реєстрацію якої зупинено.
За наслідками розгляду повідомлення від 11.07.2025 №3, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято рішення №13088562/40407208 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.06.2025 №61.
В межах Договору від 01.07.2022 №010722-ГТБ між ТОВ «ГАЗ-ТОРГ-БУД» та ТОВ «АКВАЗАР ЛТД», позивачем складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну від 27.06.2025 №53, реєстрацію якої зупинено.
За наслідками розгляду повідомлення від 11.07.2025 №5, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято рішення №113088549/40407208 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.06.2025 №53.
В межах Договору від 01.07.2022 №010722-ГТБ між ТОВ «ГАЗ-ТОРГ-БУД» та ТОВ «АКВАЗАР ЛТД», позивачем складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну від 27.06.2025 №54, реєстрацію якої зупинено.
За наслідками розгляду повідомлення від 11.07.2025 №6, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято рішення №13088550/40407208 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.06.2025 №54.
В межах Договору від 01.07.2022 №010722-ГТБ між ТОВ «ГАЗ-ТОРГ-БУД» та ТОВ «АКВАЗАР ЛТД», позивачем складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну від 27.06.2025 №58, реєстрацію якої зупинено.
За наслідками розгляду повідомлення від 11.07.2025 №7, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято рішення №13088551/40407208 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.06.2025 №58.
В межах Договору від 01.07.2022 №010722-ГТБ між ТОВ «ГАЗ-ТОРГ-БУД» та ТОВ «АКВАЗАР ЛТД», позивачем складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну від 27.06.2025 №62, реєстрацію якої зупинено.
За наслідками розгляду повідомлення від 11.07.2025 №8, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято рішення №13088552/40407208 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.06.2025 №62.
В межах Договору від 01.07.2022 №010722-ГТБ між ТОВ «ГАЗ-ТОРГ-БУД» та ТОВ «АКВАЗАР ЛТД», позивачем складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну від 28.06.2025 №63, реєстрацію якої зупинено.
За наслідками розгляду повідомлення від 11.07.2025 №9, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято рішення №13088553/40407208 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.06.2025 №63.
В межах Договору від 01.07.2022 №010722-ГТБ між ТОВ «ГАЗ-ТОРГ-БУД» та ТОВ «АКВАЗАР ЛТД», позивачем складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну від 29.06.2025 №69, реєстрацію якої зупинено.
За наслідками розгляду повідомлення від 11.07.2025 №10, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято рішення №13088555/40407208 про відмову в реєстрації податкової накладної від 29.06.2025 №69.
Вважаючи рішення відповідача про відповідність платника податків на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 22.07.2025 №186163 та рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Стислий виклад заперечень Головного управління ДПС в Одеській області.
Головне управління ДПС в Одеській області проти задоволення позовних вимог заперечує та, з посиланням на фактичні обставини справи, вказує, що позивач засобами електронного зв`язку направив на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні №52 від 23.06.2025, №53 від 27.06.2025, №54 від 27.06.2025, №58 від 27.06.2025, №59 від 27.06.2025, №60 від 27.06.2025, №61 від 27.06.2025, №62 від 27.06.2025, №63 від 28.06.2025, №69 від 29.06.2025 на загальну суму 1 026501,25 грн.
Представник відповідача вказує, що згідно з відомостями квитанцій №1 від 01.05.2024 до податкової накладної: Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Згідно п. 8 Додатку №1 Постанови №1165 яким закріплені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/ розрахунку коригування.
Представник відповідача зазначає, що за отриманими квитанціями з єдиного вікна приймання звітності ДПС України позивачу було повідомлено, що реєстрація податкових накладних зупинена.
У відзиві на позовну заяву зазначено, що цими квитанціями запропоновано платнику надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.
Як зазначає представник Головного управління ДПС в Одеській області, платник податку направив засобами електронного зв`язку повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК.
Однак, як зазначає представник відповідача, за рішенням Комісії №13088560/40407208 від 17.07.2025, №13088561/40407208 від 17.07.2025, №13088563/40407208 від 17.07.2025, №13088562/40407208 від 17.07.2025, №13088549/40407208 від 17.07.2025, №13088550/40407208 від 17.07.2025, №13088551/40407208 від 17.07.2025, №13088552/40407208 від 17.07.2025, №13088553/40407208 від 17.07.2025, №13088555/40407208 від 17.07.2025, позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної №52 від 23.06.2025, №53 від 27.06.2025, №54 від 27.06.2025, №58 від 27.06.2025, №59 від 27.06.2025, №60 від 27.06.2025, №61 від 27.06.2025, №62 від 27.06.2025, №63 від 28.06.2025, №69 від 29.06.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Представник Головного управління ДПС в Одеській області вказує, що рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання зареєструвати податкові накладні з приводу ТОВ «ГАЗ-ТОРГ-БУД» були прийняті у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Крім цього, представник відповідача зазначає, що за інформацією з інформаційно-комунікаційних систем ДПС України ТОВ «ГАЗ-ТОРГ-БУД» на разі перебуває у переліку ризикових платників відповідно до рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №173023 від 04.07.2025 прийнятого Комісією Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстава: п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Наявна податкова інформація, яка стала відома процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.
У відзиві на позовну заяву вказано, що на розгляд комісії регіонального рівня надана недостатня кількість первинних документів, які б в повному обсязі підтверджували господарську операцію, надані документи не відображають весь шлях здійсненої господарської операції від постачальника покупцеві
Представник Головного управління ДПС в Одеській області звертає увагу, що відповідно до пунктів 12-14 Порядку №1165, платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою.
Головне управління ДПС в Одеській області наголошує, що станом на час зупинення реєстрації вищезазначених податкових накладних згідно інформаційної системи контролюючого органу прийнято рішення № 13088966/40407208 від 17.07.2025 про неврахування поданої таблиці даних платника податку на додану вартість з кодами УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг, що відповідає проведеним операціям на які складені вищевказані податкові накладні.
Отже, за твердженням представника відповідача, відомості щодо коду УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг є непідтвердженими.
Як зазначає представник Головного управління ДПС в Одеській області, СМКОР передбачає перевірку податкових накладних на відповідність критеріям ризику. Таблиця даних є інструментом, який підтверджує, що операції платника відповідають його господарській діяльності, та допомагає уникнути блокування накладних, ця вимога є невід`ємною частиною нормативних актів, які регулюють роботу СМКОР, зокрема Постанови КМУ №1165.
У зв`язку з наведеним, представник Головного управління ДПС в Одеській області стверджує, що на момент винесення оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН, позивач не виконав вимоги ПК України та Порядку №520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, і саме з цих підстав контролюючий орган відмовив у реєстрації податкової накладної.
З урахуванням вищенаведеного, представник Головного управління ДПС в Одеській області просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Стислий виклад заперечень Державної податкової служби України.
Станом на день розгляду справи від Державної податкової служби України відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 18.08.2025 суд залишив позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» без руху, встановив позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали на усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою від 29.08.2025 суд прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження у справі, вирішив розглядати справу без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України, встановив сторонам строк на подання заяв по суті справи.
Ухвалою від 08.05.2026 суд залишив без задоволення клопотання представника відповідача про розгляд адміністративної справи №420/26678/25 за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до довідок про доставку електронного листа від 02.09.2025, адміністративний позов надіслано до електронного кабінету Державної податкової служби України та доставлено 10.08.2025 о 11 год. 23 хв., ухвалу про відкриття провадження у справі від 29.08.2025 надіслано до електронного кабінету Державної податкової служби України та доставлено 01.09.2025 о 20 год. 09 хв.
За приписами ч.4. ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Згідно з ч.2 ст.175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи також у разі, якщо відзив подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його і не навела поважних причин невиконання такого обов`язку.
Суд зазначає, що в силу вимог ч.6 ст.18 КАС України, на відповідача покладено обов`язок мати зареєстрований електронний кабінет у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.
За приписами ч.6 ст.251 КАС України, днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
З урахуванням наведеного та 15-денного строку для подання відзиву, що встановлений судом в ухвалі суду від 29.08.2025, з урахуванням приписів ст.120 КАС України, останній день для подання відзиву – 17.09.2025.
Водночас, відповідач станом на день розгляду справи відзив на позов не надав, клопотання щодо продовження строку для подання відзиву – не надав.
З урахуванням наведеного, суд вирішує справу на підставі наявних у справі матеріалів.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.
Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» зареєстровано юридичною особою в Єдиному державному реєстрі 07.04.2016.
Основним видом діяльності ТОВ «ГАЗ-ТОРГ-БУД» за КВЕД є 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.
Головним управлінням ДПС в Одеській області видано товариству з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі від 29.06.2022 №990614202200735 з терміном дії з 29.06.2022 до 29.06.2027.
Рішенням Головного управління ДПС в Одеській області від 04.07.2025 №173023 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критерія ризиковості платника податків у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності прийнято рішення про відповідність товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» п.8 Критерії ризиковості платника податку.
У Рішенні від 04.07.2025 №173023 зазначено, що підставою для відповідності платника податку вимогам пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку є:
03 – постачання товарів/послуг за відсутності необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності. При цьому відсутнє придбання послуг із оренди об`єктів оподаткування, послуг транспортування, послуг із оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг із оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів тощо;
11 – накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їхнього зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності та/або за відсутності придбання послуг зберігання.
У зв`язку з прийняттям контролюючим органом вищезазначеного рішення, товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» направлено до Головного управління ДПС в Одеській області повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку від 14.07.2025 №140722. До повідомлення від 14.07.2025 №140722 надано 47 додатків.
З урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій документів від 14.07.2025 №140722, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 22.07.2025 №186163, яким прийнято рішення про відповідність платника податку п.8 Критерії ризиковості платника податку.
В примітках до Рішення від 22.07.2025 №186163 зазначено, що подані товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» документи не відображають у повному обсязі провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, що унеможливлює прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості.
Під час здійснення господарської діяльності, ТОВ «ГАЗ-ТОРГ-БУД» укладено аналогічні за змістом договори про постачання скрапленого газу: договір №0102-22-ГТБ від 01.02.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» та приватним підприємством «АЛЬФА-ЮГ»; договір №250722-ГТБ від 20.07.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» та приватним підприємством «АЛЬФА»; договір №290722-ГТБ від 29.07.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» та товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ-МУСТАНГ»; договір №010722-ГТБ від 01.07.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» та товариством з обмеженою відповідальністю «АКВАЗАР-ЛТД».
Постачання скрапленого газу на виконання зазначених вище договорів підтверджується, зокрема: видатковою накладною від 23.06.2025 №2306-25-3; товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 23.06.2025 №2306-3; видатковою накладною від 27.06.2025 №2706-25-8; товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 27.06.2025 №2706-8; видатковою накладною від 27.06.2025 №2706-25-9; товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 27.06.2025 №0; видатковою накладною від 27.06.2025 №2706-25-5; товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 27.06.2025 №2706-5; видатковою накладною від 28.06.2025 №2806-25-2; товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 28.06.2025 №2806-2; видатковою накладною від 29.06.2025 №2906-25-3; товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 29.06.2025 №2906-3.
У зв`язку зі здійсненням зазначених вище господарських операцій, за правилом першої події (відвантаження товару), товариством з обмеженою відповідальністю складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні від 23.06.2025 №52, від 27.06.2025 №53, від 27.06.2025 №54, від 27.06.2025 №58, від 27.06.2025 №59, від 27.06.2025 №60, від 27.06.2025 №61, від 27.06.2025 №62, від 28.06.2025 №63, від 29.06.2025 №69.
04 липня 2025 року на товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» на усі зазначені вище податкові накладні отримано аналогічні за змістом квитанції, в яких повідомлено, що реєстрацію податкових накладних зупинено з наступних підстав:
«ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.»
Платнику податків запропоновано надати пояснення та копії документів (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платниках податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
05 липня 2025 року товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» направлено до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 щодо зупинення реєстрації податкових накладних від 23.06.2025 №52, від 27.06.2025 №53, від 27.06.2025 №54, від 27.06.2025 №58, від 27.06.2025 №59, від 27.06.2025 №60, від 27.06.2025 №61, від 27.06.2025 №62, від 28.06.2025 №63, від 29.06.2025 №69 із 16 додатками до кожного.
Рішеннями комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації: №13088560/40407208 від 17.07.2025, №13088561/40407208 від 17.07.2025, №13088563/40407208 від 17.07.2025, №13088562/40407208 від 17.07.2025, №13088549/40407208 від 17.07.2025, №13088550/40407208 від 17.07.2025, №13088551/40407208 від 17.07.2025, №13088552/40407208 від 17.07.2025, №13088553/40407208 від 17.07.2025, №13088555/40407208 від 17.07.2025 відмовлено в реєстрації зазначених вище податкових накладних із зазначенням у кожному рішенні ідентичних підстав, а саме у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
В графі «Додаткова інформація» вищезазначених рішень зазначено:
«Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; наявність податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій.».
Не погоджуючись з рішенням контролюючого органу про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критерія ризиковості платника податків та з рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи адміністративну справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Згідно підпунктів «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
У свою чергу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку / небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, серед іншого, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку №1246).
Так, механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 2 Порядку 1165 визначено, зокрема, що ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту «а» або «б» пункту 185.1 статті 185, підпункту «а» або «б» пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку.
Додатками №1, №3 до Порядку №1165 визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість та Критерії ризиковості здійснення операцій.
Пунктом 8 додатку 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, а саме: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Відповідно до пункту 3 Порядку №1165, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
Згідно із абзацом першим пункту 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (абзаци другий, треті пункту 6 Порядку №1165).
Абзацом четвертим пункту 6 Порядку №1165 встановлено, що включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення. У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (абзац п`ятий, шостий пункту 6 Порядку №1165).
Відповідно до абзацу сьомого пункту 6 Порядку №1165, у разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначаються детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Як передбачено абзацом десятим пункту 6 Порядку №1165, у разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (абзац одинадцятий пункту 6 Порядку №1165).
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (абзаци чотирнадцять-двадцять пункту 6 Порядку №1165).
Відповідно до абзацу двадцять другого пункту 6 Порядку №1165, за результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття.
У разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність (абзац двадцять шостий пункту 6 Порядку №1165).
У рішенні про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, надісланих відповідно до абзацу восьмого цього пункту, комісія регіонального рівня у відповідних полях рішення зазначає детальну інформацію, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, зазначає/обирає з переліку документ/документи, не наданий/не надані платником податку, який може/які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку (абзац двадцять восьмий пункту 6 Порядку №1165).
Суд зазначає, що комісія, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, має обґрунтувати, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації. Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.11.2021 по справі №340/1098/20.
Так, загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Однак, відповідач не надав жодного належного доказу, який би досліджувався в ході засідання Комісії, і який би слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення та був покладений в основу його прийняття.
Суд звертає увагу на те, що податкова інформація, наявна у контролюючого органу, є лише статистичними даними, які самі по собі не можуть свідчити про вчинення підприємством порушень та не підтверджує ризиковість платника податків.
Будь-яка податкова інформація, зокрема надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні закону. Така позиція підтримується Верховним Судом, про що свідчить правовий висновок останнього, викладений у постановах від 02.04.2020 по справі №160/93/19, від 04.06.2020 по справі №340/422/19 та від 16.04.2021 по справі №813/1301/15.
Верховний Суд у постанові від 22.07.2021 по справі №520/480/20 вказав, що саме лише посилання контролюючого органу про те, що аналіз діяльності товариства свідчить про наявність ризиків маніпулювання показниками податкової звітності та даними Єдиного реєстру податкових накладних, а також мінімізації платежів до бюджету, без належного обґрунтування і документального підтвердження, не може свідчити про відповідність рішення критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень і закріплені у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, Порядком №1165 передбачений чіткий перелік умов, за яких Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може віднести підприємство до категорії ризикових.
Вирішенню Комісією питання щодо відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку має передувати складання та направлення цим платником податкової накладної/розрахунку коригування для їхньої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Лише за наявності цієї умови контролюючим органом проводиться перевірка поданих податкової накладної/ розрахунку коригування та, як наслідок, моніторинг платника податку в цілому.
До того ж, у цьому випадку, відповідач лише надав до суду Протокол засідання Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про розгляд питань щодо включення платників до переліку ризиковості від 04.07.2025 №113/15-32, в якому зазначена лише інформація, щодо відповідності позивача п.8 Критеріїв ризиковості.
Тобто, з оскаржуваного рішення вбачається, що воно прийнято комісією регіонального рівня не за наслідками подання позивачем податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, що має передувати його моніторингу контролюючим органом як платника податку, а у зв`язку з наявною податковою інформацією, що отримана з баз даних Державної податкової служби.
Зазначене вказує на те, що оскаржуване рішення не містить жодних мотивів та обґрунтувань віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.
У постанові від 23.06.2022 у справі №640/6130/20 Верховний Суд зазначив, що питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатися Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації. Віднесення суб`єкта господарювання до ризикових на підставі рішення, яке прийнято не за наслідками подання останнім податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації суперечить положенням Порядку №1165.
Так, в оскаржуваному рішенні наведені загальні коди податкової інформації, яка є підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку:
03 – постачання товарів/послуг за відсутності необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності. При цьому відсутнє придбання послуг із оренди об`єктів оподаткування, послуг транспортування, послуг із оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг із оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів тощо;
11 – накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їхнього зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності та/або за відсутності придбання послуг зберігання.
Проте, податковий орган не зазначив, які саме податкові накладні та господарські операції позивача аналізувались.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем взагалі не надано будь-яких документів на підтвердження наявності інформації, яка стала підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Доказів того, що контролюючий орган досліджував обставини господарської діяльності позивача станом на момент прийняття оскаржуваного рішення до суду не надано.
Рішення не містить жодних відомостей про здійснення податкового контролю - актів перевірок, копій документів, відповідей на запити, виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих такими платниками податків, відсутність конкретних первинних документів тощо. Тобто, наразі, взагалі відсутні докази, які б підтверджували інформацію про факти порушення податкового законодавства.
Наведене свідчить про формальний підхід відповідача при прийнятті спірного рішення та більше стосується реалізації податковим органом такої своєї контрольної функції як проведення перевірок.
Водночас, документального підтвердження обставин, що задіяне у проведенні ризикових операцій, відповідач не надав. Жодних доказів провадження заявником господарської діяльності в умовах та обставинах, котрі характеризуються ознаками недодержання вимог чинного законодавства України, відповідачем не надано.
До того ж, відповідачем не вказано, які конкретно документи повинен подати позивач на підтвердження того, що вчинені ним господарські операції не є ризиковими.
Податкове законодавство не вимагає необхідності певної кількості штатних працівників або інших обов`язкових ресурсів для здійснення певного виду господарської діяльності, а податковим органом, як суб`єктом владних повноважень, що встановлював порушення з боку позивача, не зазначено в рішенні комісії, яка кількість зазначених ресурсів є достатньою, на його думку, для здійснення господарських операцій.
При цьому, будь-які можливі порушення податкового законодавства з боку контрагентів позивача не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про наявність таких порушень з боку позивача.
Будь-яких доказів того, що позивач діяв без реальної господарської мети отримання прибутку, відповідачем у вищенаведеному рішенні комісії не зазначено. Ним також не надано доказів визнання господарських договорів між позивачем та його контрагентом недійсними або фіктивними, притягнення посадових осіб господарюючих суб`єктів до відповідальності за порушення законних правил ведення підприємницької діяльності.
За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18.02.2020 по справі №360/1776/19, здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.
Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок, як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Згідно з пунктам 40, 42, 43, 44, 45, 46 Порядку №1165, засідання комісії контролюючого органу проводиться у разі наявності матеріалів для розгляду. Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення. Рішення, прийняті комісіями контролюючих органів, підлягають реєстрації засобами інформаційних систем ДПС. Матеріали засідання комісії контролюючого органу зберігаються десять років. Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні). Розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи: доповідь секретаря комісії; доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби); внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення; оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою комісії результатів голосування; оформлення протоколу. У протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.
Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі №340/474/20, від 5 січня 2021 року у справі №640/10988/20, від 5 січня 2021 року у справі №640/11321/20 зазначав, що при вирішенні спорів такої категорії суди попередніх інстанцій, з огляду на правове регулювання і характер цих відносин, мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного Рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.
Також суд касаційної інстанції зазначав, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
Крім того, незважаючи на те, що затверджена Порядком №1165 форма рішення не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1 - 8 критеріїв ризиковості платника податку, це не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.
Ці ж правові висновки знайшли своє підтвердження у постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 року по справі №520/111/20 (№К/9901/27921/20).
Суд зазначає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано достатніх доказів, які досліджувалися в ході засідання комісії, та які слугували підставою для прийняття оскаржуваних рішень, а наданий протокол засідання Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про розгляд питань щодо включення платників до переліку ризикових від 04.07.2025 №113/15-32 не відповідає вимогам Порядку №1165 та також не містить в собі конкретних підстав відповідності ТОВ «ГАЗ-ТОРГ-БУД» п.8 Критеріїв ризиковості платників податків.
Отже, відповідачем не доведено існування підстав для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання, у зв`язку з чим рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 04.07.2025 №173023 та від 22.07.2025 року №186163 є протиправними та підлягають скасуванню.
Тому, враховуючи, що оскаржуване рішення є підставою для автоматичного зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, це створює перешкоди в здійсненні господарських операцій, а тому наявність запису в базах даних ДПС України про позивача як «ризикове підприємство» порушує права та охоронювані законом інтереси платника, оскільки не дозволяє виконувати покладений на останнього обов`язок щодо реєстрації податкових накладних, що, у свою чергу, фактично позбавляє можливості позивача належним чином проводити свою господарську діяльність.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області від 04.07.2025 №173023 та рішення від 22.07.2025 року №186163 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області виключити товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків.
Вирішуючи питання про визнання протиправним та скасування рішень комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації: №13088560/40407208 від 17.07.2025, №13088561/40407208 від 17.07.2025, №13088563/40407208 від 17.07.2025, №13088562/40407208 від 17.07.2025, №13088549/40407208 від 17.07.2025, №13088550/40407208 від 17.07.2025, №13088551/40407208 від 17.07.2025, №13088552/40407208 від 17.07.2025, №13088553/40407208 від 17.07.2025, №13088555/40407208 від 17.07.2025, суд зазначає таке.
Відповідно до п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.
Відповідно до п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1165 затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165 у редакції від 28.02.2022, чинній на момент зупинення реєстрації спірного розрахунку коригування).
Згідно п.3 Порядку №1165, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
Пункт 4 Порядку №1165 визначає, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно п.6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до пп.7-8 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.
Згідно з п.10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Пунктом 11 Порядку №1165 визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Згідно з п.25-26 Порядку №1165, Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520.
Згідно з п.2 Порядку №520, прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Пунктом 4 Порядку №520 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Відповідно до п.5 Порядку №520, перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Відповідно до пункту 6 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Пункт 9 Порядку №520, викладений в редакції Наказу Міністерства фінансів №19 від 12.01.2023, що набрав чинності 08.03.2023, передбачає наступний порядок розгляду контролюючим органом поданих платником податків письмових пояснень та копій документів до зупинених ПН/РК, а саме:
Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту.
Відповідно до п.10 Порядку №520, у редакції Наказу Міністерства фінансів №19 від 12.01.2023, що набрав чинності 08.03.2023, Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Як вбачається зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних №52, 53, 54, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 69, контролюючим органом сформовано висновки, що платник податку відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Суд зазначає, що судом визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області від 04.07.2025 №173023 та рішення від 22.07.2025 року №186163 про відповідність товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, наслідки такого рішення, які полягають у зупиненні реєстрації податкових накладних, є протиправними, відповідно.
Суд звертає увагу, що надіслані позивачу квитанції містять вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Разом з тим, у вищевказаній квитанціях податковим органом запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії контролюючого органу повинні містити, як чітку підставу для зупинення реєстрації ПН/РК, так і чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
Водночас, позивачем було надіслано пояснення з документами щодо господарських правовідносин з його контрагентами, що підтверджують реальність господарських операцій, наявність у позивача необхідних ресурсів та матеріалів для виконання обов`язків за господарськими операціями. 
Втім, в цьому випадку, відповідач лише вдався до визначення загальних підстав у своєму рішенні, без жодного дослідження як наданих документів платником в цілому в розрізі встановлення дійсних обставин наявності/відсутності у позивача права на оформлення (складання) і реєстрацію указаних вище податкових накладних, так і безпосередньо суті господарських операцій, по яких були складено платником податкові накладні. 
Так, суд встановив під час розгляду справи, що суми податкових накладних повністю узгоджуються із наданими позивачем первинними документами, зокрема договорами, рахунками-фактурами, видатковими накладними, виписками з банківських рахунків, товарно-транспортними накладними тощо.
За наслідками дослідження документів, якими позивач підтверджує факт здійснення відповідної господарської операції, позивачем складені податкові накладні від 23.06.2025 №52, від 27.06.2025 №53, від 27.06.2025 №54, від 27.06.2025 №58, від 27.06.2025 №59, від 27.06.2025 №60, від 27.06.2025 №61, від 27.06.2025 №62, від 28.06.2025 №63, від 29.06.2025 №69.
Суд дійшов висновку, що ці документи є первинними в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» і є достатніми доказами для підтвердження реальності господарських операції з поставки товару, руху активів у процесі здійснення господарських операцій та зміни у власному капіталі позивача.
Суд вважає за необхідне зазначити, що недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо конкретного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкової накладної.
Суд повторює, що можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів. Хоча перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначено Порядком №520, конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема, від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.
Суд звертає увагу, що загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі не зазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.
З огляду на неконкретність вимог контролюючого органу щодо надання документів, рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідає критерію обґрунтованості.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.03.2023 у справі №200/6012/20-а, від 30.05.2023 у справі №500/889/21, від 04.05.2023 у справі №420/14819/20, від 27.04.2023 у справі №460/8040/20, від 12.04.2023 у справі №420/4704/19, від 27.01.2022 у справі №380/2365/21, від 05.01.2021 у справі №640/11321/20, від 05.01.2021 у справі №640/10988/20, від 16.04.2019 у справі №826/10649/17, від 18.06.2019 у справі №0740/804/18, від 28.10.2019 у справі №640/983/19, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі №819/330/18, від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а.
У постановах від 12.11.2019 у справі №816/2183/18, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 18.02.2020 у справі №360/1776/19, від 27.04.2020 у справі №360/1050/19, від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а Верховний Суд наголошував на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Одночасно, у межах спірних правовідносин, суд звертає увагу на той факт, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.
Слід зазначити, що усталена практика Верховного Суду у спорах щодо зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних виходить із того, що предметом судової перевірки в таких спорах є насамперед дотримання контролюючим органом процедури моніторингу та належна вмотивованість індивідуального акта, а не повне дослідження реальності господарських операцій у тому обсязі, який притаманний податковій перевірці. Аргументи ж контролюючого органу фактично спрямовані на перенесення предмета спору з оцінки законності рішень про відмову у реєстрації податкових накладних на спір про реальність господарської діяльності платника загалом, що не відповідає межам цього спору.
Такі висновки виснував Верховний Суд у постанові від 16.04.2026 по справі №440/12686/24.
Означена позиція також послідовно продовжує підтримуватись Верховним Судом, зокрема у постанові від 30.04.2026 у справі №160/21238/24.
У спірних рішеннях контролюючий орган вказує на відмову у реєстрації податкових накладних з підстав наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. У розділі «Додаткова інформація (зазначити конкретні документи)» відповідач зазначив лише: «Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; наявність податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій». 
При цьому, контролюючий орган, після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, на адресу позивача жодних запитів щодо недостатності документів або їх невідповідності чинному законодавству України для прийняття рішення в межах наданих платником податків пояснень не надав. 
Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що спірні рішення містять лише загальні твердження без зазначення, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. 
Отже, суд дійшов висновку, що посилання на вказані підстави в обґрунтування прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, за умови ненаведення комісією доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них інформації, свідчить про протиправність таких рішень.
Суд наголошує, що у цій справі не надається оцінка реальності здійснення господарських операцій, на підставі яких позивачем складені податкові накладні, оскільки це питання має досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкової накладної та розрахунків коригування. Податковий орган не позбавлений у випадку реєстрації податкової накладної та розрахунків коригування перевіряти у подальшому реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом за механізмами, визначеними положеннями Податкового кодексу України.
Посилання у відзиві на ненадання позивачем документів та недоліки деяких з них суд не приймає до уваги з огляду на те, що такі доводи не були підставою для прийняття оскаржуваних рішень.
Суд також зауважує, що з урахуванням наявності у позивача документів, які у сукупності, поза розумним сумнівом, підтверджують факт здійснення, зафіксованих у податкових накладних господарських операцій, не доводить позицію відповідача про наявність у нього передбачених нормами чинного законодавства підстав для відмови у реєстрації цих податкових накладних.
Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, оскільки факт зупинення реєстрації податкових накладних у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.
Суд повторює, що, згідно з правовою позицією Верховного суду, викладеної у постанові від 07.12.2022 по справі №500/2237/20, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, за наслідками судового розгляду справи, суд доходить висновку, що відповідач не довів правомірності прийняття оскаржуваних рішень, відтак, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування рішень комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації: №13088560/40407208 від 17.07.2025, №13088561/40407208 від 17.07.2025, №13088563/40407208 від 17.07.2025, №13088562/40407208 від 17.07.2025, №13088549/40407208 від 17.07.2025, №13088550/40407208 від 17.07.2025, №13088551/40407208 від 17.07.2025, №13088552/40407208 від 17.07.2025, №13088553/40407208 від 17.07.2025, №13088555/40407208 від 17.07.2025.
Вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні датами їх подання, суд виходить з такого.
Приписами пункту 20 Порядку №1246 передбачено, що внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
В цьому випадку, зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні датою їх подання є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.
Суд також враховує, що чинним законодавством покладено на Державну податкову службу України обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, фіскальному органу надано право вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, «свобода розсуду» фіскального органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» від 23.06.2025 №52, від 27.06.2025 №53, від 27.06.2025 №54, від 27.06.2025 №58, від 27.06.2025 №59, від 27.06.2025 №60, від 27.06.2025 №61, від 27.06.2025 №62, від 28.06.2025 №63, від 29.06.2025 №69 датою їх фактичного подання на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі №480/4038/18 та від 28.11.2019 у справі №1640/2650/18.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Відповідачі належними та допустимими доказами не довели правомірність оскаржуваних рішень, а тому позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» підлягають задоволенню в повному обсязі.
Приписами ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 36336,00 грн.
Суд вважає, що у цій справі з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 36336,00 грн, оскільки рішеннями цього суб`єкта владних повноважень порушені права та інтереси позивача.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає таке.
Так, в тексті позовної заяви представником позивача зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат у розмірі 12450,00 грн та заявлено вимогу про стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12450,00 грн, на підтвердження яких надано до суду витяг з Договору про надання правової допомоги №550 від 21.07.2025, додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги №550 від 21.07.2025, рахунок-фактуру від 21.07.2025 №1 та платіжну інструкцію від 23.07.2025 №328.
У відзиві Головного управління ДПС в Одеській області, представник відповідача зазначає, що розмір гонорару адвокату з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом, є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги. В матеріалах справи повинно міститися належне обґрунтування та докази витраченого часу на правову допомогу, чого представником позивача не надано, а отже не доведено та не підтверджено. Із наведеного випливає, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.
Представник відповідача наголосив, що зазначена справа є справою незначної складності. За своїм предметом та суб`єктним складом справа відноситься до категорії типових справ, які розглядаються адміністративними судами. Із наведеного випливає, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи у суді.
У свою чергу, як вказує представник відповідача, позивач не надав суду доказів ведення адвокатом Книги обліку доходів та витрат.
Отже, на переконання представника відповідача, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Дослідивши вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу, та матеріали справи в частині, що стосуються стягнення витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.1, 2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.
Частинами 4-7 ст.134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 Верховний Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.
Відповідно п.1 додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги №550 від 21.07.2025, за надання правової допомоги ТОВ «ГАЗ-ТОРГ-БУД» зобов`язається сплатити гонорар у розмірі 12450,00 грн.
Аналогічна сума зазначена у рахунку-фактурі від 21.07.2025 №1 та сплачена позивачем відповідно до платіжної інструкції від 23.07.2025 №328.
Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Дослідивши зміст наданих адвокатом доказів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12450,00 грн є завищеними, з огляду на таке.
Згідно з ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підставі ч.5 ст.242 КАС України, суд вважає необхідним врахувати такі висновки Верховного Суду.
Так, у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі №826/841/17 Верховний Суд дійшов правового висновку, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 Верховний Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.
Отже, витрати на правничу допомогу мають бути фактичними в розрізі реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а їх розмір повинен бути обґрунтований та документально підтверджений.
Верховний Суд в постанові від 11 березня 2025 року по справі №260/4202/24 зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Наведене вище дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, має право на відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, у разі, якщо доведено, що останні були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
В постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
Вказана позиція підтримана Верховним Судом в постановах від 01 червня 2022 року по cправі №910/1929/19, від 18 травня 2022 року по cправі №911/1825/20, від 23 лютого 2022 року по cправі №914/653/21, від 15 червня 2021 року по справі №912/1025/20, від 24 грудня 2024 року по справі №380/25725/21.
При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що ця справа належить до категорії справ незначної складності та була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
До того ж, особа може сплатити адвокату в якості гонорару будь-яку суму, але відшкодуванню за нормами КАС України підлягають лише ті витрати на професійну правничу допомогу, які є реальними, необхідними, фактичними та доведеними належними доказами.
Враховуючи фактичний об`єм наданих послуг з правничої допомоги, в розрізі критеріїв їх реальності та необхідності, суд дійшов висновку, що співмірним розміром судових витрат, пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу, є 5000,00 грн, які необхідно стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області, оскільки рішеннями цього суб`єкта владних повноважень порушені права та інтереси позивача.
Керуючись ст.2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» (вул.Розкидайлівська, буд.18, м. Одеса, Одеська обл., 65020, код ЄДРПОУ 40407208) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, Одеська обл., 65044, код ЄДРПОУ 44069166), Державної податкової служби України (Львівська пл., буд. 8, м. Київ, Київська обл., 04053, код ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області від 04.07.2025 №173023 та рішення від 22.07.2025 №186163 про відповідність товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області виключити товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків.
Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації: №13088560/40407208 від 17.07.2025, №13088561/40407208 від 17.07.2025, №13088563/40407208 від 17.07.2025, №13088562/40407208 від 17.07.2025, №13088549/40407208 від 17.07.2025, №13088550/40407208 від 17.07.2025, №13088551/40407208 від 17.07.2025, №13088552/40407208 від 17.07.2025, №13088553/40407208 від 17.07.2025, №13088555/40407208 від 17.07.2025.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ТОРГ-БУД» від 23.06.2025 №52, від 27.06.2025 №53, від 27.06.2025 №54, від 27.06.2025 №58, від 27.06.2025 №59, від 27.06.2025 №60, від 27.06.2025 №61, від 27.06.2025 №62, від 28.06.2025 №63, від 29.06.2025 №69 датою їх фактичного подання на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.
Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальність «ГАЗ-ТОРГ-БУД» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 36336,00 грн.
Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальність «ГАЗ-ТОРГ-БУД» витрати зі сплати професійної правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Дмитро БАБЕНКО