ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2668/26 Справа № 229/8399/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Акуленка В.В., Остапенко В.О.
сторони:
позивач ОСОБА_1 
відповідач ОСОБА_2 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2025 року, яке ухвалено суддею Ткаченко С.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (дата складання повного судового рішення не зазначена), 
В С Т А Н О В И В
В грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила збільшити розмір аліментів на утримання їх спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/ 4 до 1/ 2 частки заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином повноліття, посилаючись погіршення стану здоров`я дитини. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням суду від 16 травня 2016 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), до повноліття дитини. Разом з тим, на сьогоднішній день стан здоров`я дитини погіршився, за медичними висновками у дитини наявний С-подібний сколіоз, син має гематоми в області хребта, на лікування якого вона витрачає кошти, а отже наявні підстави вважати, що погіршився матеріальний стан стягувача аліментів. Її житло у м. Бахмут знаходиться на непідконтрольній Україні території та є зруйнованим, у зв`язку з чим вона з 28.03.2022 змушена винаймати житло для проживання з дитиною в м. Рівне, вона втратила роботу у зв`язку з евакуацією, що також відобразилось на її матеріальному становищі. Тому на підставі ст. 192 СК України, просить задовольнити вимоги.
Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник позивачки адвокат Павлюк І.А. просила оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Наполягає, що розмір аліментів необхідно збільшити, тому що дитина сторін, якою опікується одна позивачка хворіє, потребує лікування, позивачка втратила житло в м. Бахмут, втратила роботу, її матеріальне становище погіршилось, тому є підстави для зміни розміру аліментів.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано.
Розгляд даної справи згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника позивача задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено такі обставини.
Сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8 – копія свідоцтва про народження).
Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2016 року у справі № 219/2268/16-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/ 4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно.
Як на підставу задоволення вимог позивач ОСОБА_1 посилається на погіршення стану здоров`я спільної з відповідачем дитини, надавши копії медичних висновків на підтвердження заявлених вимог.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачкою не доведено наявності підстав, визначених ст.192 СК України, для зміни розміру аліментів.
Висновки суду відповідають положенням закону та достатньо мотивовані.
Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Разом з тим, матеріалами справи стверджується, що в позовній заяві позивачка посилалась лише на рівність обов`язків щодо дітей та на те, що вона намагається забезпечити дітям належні умови для фізичного, інтелектуального, морального культурного духовного і соціального розвитку та на додаткові витрати, однак не подала доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.
Згідно з положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд першої інстанції правильно звернув увагу позивачки, що питання стягнення додаткових витрат, зокрема на лікування дитини, вирішується шляхом подання окремого позову, а не є підставою для збільшення раніше визначеного розміру аліментів на утримання дитини до досягнення повноліття.
Життєві обставини, що сім`я втратила постійне житло, а позивачка роботу через необхідність евакуюватися з м. Бахмут Донецької області як наслідок воєнної агресії рф проти України, де проживала, відносяться до обох батьків, самі по собі не створюють підстав для зміни розміру аліментів.
А відтак, колегія суддів вважає, що суд з дотриманням вимог норм процесуального і матеріального права дійшов правильного висновку про недоведеність позовних вимог.
За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.
Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 11 травня 2026 року.

Головуючий
Судді