ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/27044/25	

Головуючий суддя І інстанції – Маковська О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А., 

за участю секретаря судового засідання Перетятько К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Дніпрі апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 в адміністративній справі №160/27044/25 за позовом Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості, - 

ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернувся до суду з позовом Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ПРАТ «ІНГЗК» у розмірі 124 476 220,00 грн. по податковій декларації за серпень 2024 року № 9275841933 від 20.09.2024р.;
- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь позивача заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за серпень 2024 року в розмірі 124 476 220,00 грн. та пеню, нараховану на суму такої заборгованості, в розмірі 634 317,17 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" було задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" у розмірі 124 476 220,00 грн. по податковій декларації за серпень 2024 року №9275841933 від 20.09.2024.
Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (код ЄДРПОУ 00190905) заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за серпень 2024 року в розмірі 124 476 220,00 грн. та пеню, нараховану на суму такої заборгованості, в розмірі 634 317,17 грн.
Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що з урахуванням наявності обмежувальних заходів, що застосовані відносно засновників (учасників) ПРАТ «ІНГЗК», на теперішній час відсутні законні підстави для отримання ПРАТ «ІНГЗК» бюджетного відшкодування. Вказано, що за даними Реєстру санкцій РНБОУ в ІКС «Податковий блок» та Державного реєстру санкцій щодо учасників які входять в структуру власності ПРАТ «ІНГЗК», у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийнято рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), зокрема щодо зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань, зокрема щодо зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань, а саме: ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_1 ).
Позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін
Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Представник позивача в судовому засіданні заперечував відносно задоволення апеляційної скарги, зазначаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.
Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивачем до податкового органу було подано заяву про бюджетне відшкодування.
СМУ ДПС по роботі з ВПП проведена камеральна перевірка ПРАТ «ІНГЗК» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість («ПДВ») платнику податку, щодо якого (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників якого) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) за серпень 2024 року. 
За результатами перевірки складено Акт від 09.10.2024 №909/32-00-50-01/00190905, яким зроблено наступні висновки: «відповідно до підпунктів 200.4-1, 200.12-1 ст. 200 Податкового кодексу України з урахуванням Указу Президента України від 12.05.2023р. №279/2023, у ПРАТ «ІНГЗК» (код ЄДРПОУ 00190905) не має право на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення у розмірі 124 476 220 грн., задекларованого у податковій звітності з податку на додану вартість від 20.09.2024р. №9275841933». 
На підставі Акту перевірки, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення – рішення від 06.11.2024 №000/938/5001 про відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період серпень 2024 року та відсутність права на врахування такої в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів в розмірі 124 476 220,00 грн. 
Не погодившись з даним ППР, позивач оскаржив його в судовому порядку.
Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 у справі №160/31001/24, адміністративний позов ПРАТ «ІНГЗК» задоволено. 
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.08.2025 апеляційна скарга Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишена без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 у справі №160/31001/24 залишено без змін. 
Постановою Верховного Суду від 05.11.2025 у справі №160/31001/24 касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.08.2025 залишено без змін.
Залишаючи без змін рішення суду першої та апеляційної інстанції, Верховний Суд у постанові від 05.11.2025 зазначив, що у відповідача були відсутні правові підстави для застосування Указу Президента України від 08.10.2024 №698/2024 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 08 жовтня 2024 року «Про застосування персональних спеціальних економічних санкцій та інших обмежувальних заходів (санкцій)» під час проведення камеральної перевірки ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», за наслідками якої складено акт від 09.10.2024 №909/32-00-50-01/00190905, оскільки станом на час проведення перевірки (з 21 вересня по 09 жовтня 2024 року) вказаний вище Указ Президента України не набрав чинності. 
Також, Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що управителі компанії Smart Steel Ltd не здійснюють прямого та/або непрямого вирішального впливу на діяльність на Metinvest B.V. (Нідерланди) та через Metinvest Management B.V. (Нідерланди) на ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», оскільки частка Smart Steel Ltd у Metinvest B.V. (Нідерланди) становить лише 23,76%, а також не являються кінцевим бенефіціарним власником ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» у розумінні чинного законодавства України.
Таким чином, судовими рішеннями у справі №160/31001/24 підтверджено правомірність заявлення ПРАТ «ІНГЗК» суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 124 476 220,00 грн.
Оскільки, на дату звернення позивача з даним позовом до суду, сума бюджетного відшкодування в розмірі 124 476 220,00 грн. на поточний рахунок ПРАТ «ІНГЗК» не надходила, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача 02.09.2025 виник обов`язок внести дані до Реєстру заяв про повернення узгодженої суми бюджетного відшкодування та протягом п`яти операційних днів ця сума мала бути перерахована позивачу з бюджетного рахунка на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачу платіжних послуг.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
Згідно п.п. 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника ПК України.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з положеннями пунктів 200.2 та 200.3 статті 200 Податкового кодексу України При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.7 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Згідно з положеннями пункту 200.8 статті 200 Податкового кодексу України до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. .
Відповідно до пункту 200.10 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
Положеннями пункту 200.11 статті 200 ПК України передбачено, що Контролюючий орган має право протягом 40 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку згідно з підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. 
Пунктом 200.12. статті 200 ПК України визначено, що зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:
а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;
б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);
в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;
г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;
ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.
У випадках, передбачених підпунктами б і в цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
У випадках, передбачених підпунктами а, г і ґ цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 Податкового кодексу України).
Вказані норми статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 5, 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 №26 (далі - Порядок №26). 
Заяви автоматично вносяться до Реєстру протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру (пункт 5 Порядку №26).
Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДПС на наступний робочий день після виникнення такого випадку. (пункт 6 Порядку №26).
У разі коли за результатами перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган ДПС не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника податку або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру. Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДПС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку (пункт 7 Порядку №26).
Відповідно до пункту 12 Порядку №26, узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13статті 200 Податкового кодексу України, на рахунок платника податку в обслуговуючому банку або небанківському надавачу платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
Казначейство здійснює бюджетне відшкодування на підставі даних Реєстру, що містяться в інформаційному ресурсі Мінфіну, а також з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України, пункту 200.12-1статті 200 та пункту 55 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (пункт 14 Порядку №26).
Таким чином, враховуючи вказані положення чинного законодавства, у разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, вказаних вимог та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування органом державної податкової служби за результатами проведення камеральної чи документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобов`язаний після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. У свою чергу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.
Як видно з матеріалів справи, відповідачем була проведена камеральна перевірка ПРАТ «ІНГЗК» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість платнику податку, щодо якого (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників якого) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) за серпень 2024 року. 
За результатами перевірки складено Акт від 09.10.2024 №909/32-00-50-01/00190905, яким зроблено наступні висновки: «відповідно до підпунктів 200.4-1, 200.12-1 ст. 200 Податкового кодексу України з урахуванням Указу Президента України від 12.05.2023р. №279/2023, у ПРАТ «ІНГЗК» не має право на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення у розмірі 124 476 220 грн., задекларованого у податковій звітності з податку на додану вартість від 20.09.2024р. №9275841933». 
На підставі Акту перевірки, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення – рішення від 06.11.2024 №000/938/5001 про відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період серпень 2024 року та відсутність права на врахування такої в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів в розмірі 124 476 220,00 грн. 
Не погодившись з даним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку.
Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 у справі №160/31001/24, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.08.2025 адміністративний позов ПРАТ «ІНГЗК» було задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 06.11.2024 року № 000/938/5001 (форми "В3").
За результатом касаційного оскарження наведених судових рішень, постановою Верховного Суду від 05.11.2025 у справі №160/31001/24 касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.08.2025 залишено без змін.
З матеріалів справи видно, що відповідач отримав постанову Третього апеляційного адміністративного суду у справі №160/31001/24 саме 01.09.2025 об 13 год. 23 хв., що підтверджується відомостями, що містяться у системі діловодства спеціалізованого суду. 
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що у відповідача 02.09.2025 виник обов`язок внести дані до Реєстру заяв про повернення узгодженої суми бюджетного відшкодування та протягом п`яти операційних днів ця сума мала бути перерахована позивачу з бюджетного рахунка на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачу платіжних послуг.
В свою чергу, станом на момент звернення позивача до суду з даним позовом (19.09.2025), дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку не внесені відповідачем до Реєстру та бюджетне відшкодування не здійснене, а тому така бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків є протиправною, а відповідна сума підлягає стягненню з відповідача.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що пункт 200.23 статті 200 Податкового кодексу України встановлює, що суми податку на додану вартість, не відшкодовані у строки, визначені статтею 200 Податкового кодексу України, набувають статусу бюджетної заборгованості.
Отже, стягнення бюджетної заборгованості як спосіб захисту не заборонене законом і є похідним від встановлення факту виникнення бюджетної заборгованості (прострочення виконання бюджетного зобов`язання держави).
Що стосується посилань податкового органу з урахуванням наявності обмежувальних заходів, що застосовані відносно засновників (учасників) ПРАТ «ІНГЗК», на теперішній час відсутні законні підстави для отримання ПРАТ «ІНГЗК» бюджетного відшкодування, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Відповідно до пункту 200.4-1 статті 200 Податкового Кодексу України, платники податку, щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення.
Відповідно до пункту 200.12-1 статті 200 Податкового Кодексу України з дати прийняття рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", зупиняються бюджетне відшкодування узгодженої суми бюджетного відшкодування та перебіг строків здійснення такого бюджетного відшкодування, визначених цією статтею.
Зазначена в абзаці першому цього пункту сума бюджетного відшкодування залишається доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та перераховується цим органом на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачі платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України, протягом п`яти операційних днів з дати прийняття рішення про скасування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України "Про санкції". 
Відповідно до пункту 200.14-1 статті 200 Податкового Кодексу України, якщо протягом періоду проведення контролюючим органом камеральної або документальної перевірки прийнято рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", такий контролюючий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення-рішення, в якому зазначається відмова в наданні бюджетного відшкодування.
Відповідно до підпункту 14.1.241-1. пункту 14.1. статті 14 ПК України термін «кінцевий бенефіціарний власник» вживається у значенні, наведеному в Законі України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».
За визначенням, наведеним у пункті 30 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», кінцевий бенефіціарний власник - це будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив (контроль) на діяльність клієнта та/або фізичну особу, від імені якої проводиться фінансова операція.
Кінцевим бенефіціарним власником для юридичних осіб є будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність юридичної особи (в тому числі через ланцюг контролю/володіння).
Ознакою здійснення прямого вирішального впливу на діяльність є безпосереднє володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25% статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи.
Ознаками здійснення непрямого вирішального впливу на діяльність є принаймні володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25% статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи через пов`язаних фізичних чи юридичних осіб, трасти або інші подібні правові утворення, чи здійснення вирішального впливу шляхом реалізації права контролю, володіння, користування або розпорядження всіма активами чи їх часткою, права отримання доходів від діяльності юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування органів управління, а також вчинення правочинів, які дають можливість визначати основні умови господарської діяльності юридичної особи, або діяльності трасту або іншого подібного правового утворення, приймати обов`язкові до виконання рішення, що мають вирішальний вплив на діяльність юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, незалежно від формального володіння.
При цьому кінцевим бенефіціарним власником не може бути особа, яка має формальне право на 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі, але є комерційним агентом, номінальним власником або номінальним утримувачем, або лише посередником щодо такого права.
Вказані правові висновки також відповідають правовим позиціям Верховного Суду, викладеним в постановах від 14.03.2023 у справі № 640/12206/19, від 21.07.2025 у справі №160/30897/24, від 17.09.2025 у справі №160/30975/24 та від 05.11.2025 у справі № 160/31001/24, від 11.03.2026 у справі №160/5758/25, які враховуються судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Таким чином, обов`язковими умовами втрати права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення податку на додану вартість є застосування спеціальних економічних санкцій відповідно до Закону України “Про санкції” або 1) безпосередньо до підприємства; або 2) до засновників підприємства; або 3) до кінцевих бенефіціарних власників підприємства. 
В свою чергу, згідно з пунктом 30 частини 1 статті 1 Закону України “Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення”, кінцевим бенефіціарним власником може бути лише фізична особа, яка володіє часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного капіталу або прав голосу юридичної особи. 
Як видно з пояснень відповідача, відображених в апеляційній скарзі, останній зазначає, що 23,76% компанії METINVEST B.V. належать компанії SMART STEEL LTD (СМАРТ СТІЛ ЛТД), якою володіє SMART HOLDING (CYPRUS) LTD (СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД, що на 100% належить MR ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ). 
За даними Державного реєстру санкцій у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийнято рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), зокрема щодо зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань щодо: ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_1 ) санкції введено в дію Указом Президента України від 24.01.2023 № 43/2023 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 24 січня 2023 року «Про внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» позиція 1 Додатку; Указом Президента України від 24.06.2024 № 376/2024 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 24 червня 2024 року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» Додаток 3 позиція 1.
Однак, з матеріалів справи видно, що Верховним Судом під час розгляду справи №160/31001/24 щодо правомірності податкового повідомлення рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 06.11.2024 року № 000/938/5001 було встановлено, що управителі компанії Smart Steel Ltd не здійснюють прямого та/або непрямого вирішального впливу на діяльність на Metinvest B.V. (Нідерланди) та через Metinvest Management B.V. (Нідерланди) на ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», оскільки частка Smart Steel Ltd у Metinvest B.V. (Нідерланди) становить лише 23,76%, а також не являються кінцевим бенефіціарним власником ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» у розумінні чинного законодавства України.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, з огляду на вказані обставини справи, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними доводи відповідача щодо порушення позивачем вимоги п.200.4-1, 200.12-1 ст. 200 ПК України (введення санкцій згідно з Указом Президента України від 08.10.2024 №698/2024 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 08 жовтня 2024 року «Про застосування персональних спеціальних економічних санкцій та інших обмежувальних заходів (санкцій)»).
Щодо правомірності стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (код ЄДРПОУ 00190905) пені, нарахованої на суму такої заборгованості, в розмірі 634 317,17 грн., то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Згідно з п. 200.23 ст. 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ; на суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Таким чином, розрахунок суми пені має відбуватись з наступного дня після спливу строку, протягом якого суми відшкодування мали бути перераховані на банківський рахунок позивача.
Отже, з огляду на порушення відповідачем строку виплати бюджетного відшкодування на банківський рахунок позивача, останній наділений правом на отримання пені.
В свою чергу, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що пеня в розмірі 634 317,17 грн. на суму бюджетної заборгованості у розмірі 124 476 220,00 грн. розрахована позивачем відповідно до положень Податкового кодексу України.
Доказів або пояснень, які б спростовували наведений розрахунок відповідачем наведеного не було.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 в адміністративній справі №160/27044/25 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва