ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/10454/26
провадження № 2/753/11246/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2026 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
В С Т А Н О В И В:
04 травня 2026 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики грошових коштів від 20.09.2023 у розмірі 190 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.09.2023 між ОСОБА_1 як позикодавцем та ОСОБА_2 як позичальником було укладено договір позики грошових коштів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коберником А.М. та зареєстрований у реєстрі за № 1667.
Відповідно до умов договору позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 190 000,00 грн, а відповідач зобов`язався прийняти позику та повернути її позикодавцю у строк та порядку, визначені договором.
Згідно з умовами договору сума позики становить 190 000,00 грн. Строк повернення позики визначено до 17 липня 2024 року. Позика надавалася у готівковому порядку шляхом передачі грошових коштів позичальнику до підписання договору, а позика вважається наданою з моменту підписання договору.
Позивач зазначає, що, незважаючи на настання строку повернення позики, відповідач отримані грошові кошти у повному обсязі не повернув, чим порушив умови договору та взяті на себе зобов`язання. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 190 000,00 грн та судові витрати.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 травня 2026 року відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Копія позовної заяви з доданими до неї документами була направлена відповідачу через підсистему «Електронний суд», що підтверджується квитанцією про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , від 04.05.2026.

Ухвала суду про відкриття провадження направлена за адресою реєстрації відповідача. 
Відповідач правом на подання відзиву не скористався, доказів повернення позики, повного або часткового погашення заборгованості чи заперечень щодо заявлених позовних вимог суду не надав.
Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що підтверджується копією паспорта, РНОКПП та витягом з реєстру територіальної громади щодо місця проживання позивача.
Відповідачем є ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями паспорта та витягу про місце проживання відповідача.
Повноваження представника позивача ОСОБА_3 підтверджуються ордером на надання правничої допомоги та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, які долучені до матеріалів справи.
20.09.2023 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики грошових коштів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коберником А.М., зареєстрований у реєстрі за № 1667.
Відповідно до пункту 1 договору позикодавець ОСОБА_1 в порядку та на умовах, визначених договором, зобов`язався надати позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти, а позичальник зобов`язався прийняти позику та повернути її позикодавцеві у визначений договором строк та розмірі. Відповідно до пункту 2 договору сума позики становить 190 000,00 грн. Відповідно до пункту 3 договору строк повернення позики визначений до 17 липня 2024 року. Згідно з пунктом 4 договору позика надається позикодавцем у готівковому порядку шляхом передачі грошових коштів позичальнику до підписання договору. Позика вважається наданою позикодавцем позичальнику з моменту підписання договору. Також договором передбачено повернення позики у готівковому порядку з наданням власноруч написаної розписки позикодавця, кожного місяця 17 числа по 20 000,00 грн. Пунктом 5 договору передбачено, що у випадку порушення своїх зобов`язань сторони несуть відповідальність, визначену договором та чинним законодавством України.
Таким чином, письмовий нотаріально посвідчений договір позики підтверджує як факт укладення між сторонами договору позики, так і факт передачі відповідачу грошових коштів у розмірі 190 000,00 грн.
Строк повернення позики настав 17.07.2024, однак доказів повернення відповідачем позики у повному або частковому розмірі матеріали справи не містять.
Станом на дату звернення позивача до суду заборгованість відповідача за договором позики становить 190 000,00 грн, що складається із неповернутої суми основного боргу за договором позики від 20.09.2023.

Відповідач не подав до суду доказів, які б підтверджували повернення позики, припинення зобов`язання, зміну умов договору, прощення боргу, зарахування зустрічних однорідних вимог або інші обставини, які спростовували б вимоги позивача.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів.
За змістом ст.ст. 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов з урахуванням вимог закону.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію, зокрема сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
За змістом ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник є таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

З урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини з договору позики, позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 190 000,00 грн, а відповідач зобов`язаний був повернути їх у строк до 17.07.2024, проте свого обов`язку не виконав.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оцінивши надані позивачем докази у їх сукупності, а саме договір позики грошових коштів від 20.09.2023, посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований у реєстрі за № 1667, документи щодо особи позивача та відповідача, ордер представника, свідоцтво адвоката, квитанцію про сплату судового збору та квитанцію про направлення копій документів відповідачу через ЄСІТС, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для підтвердження заявлених позовних вимог.
Відповідач належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог не подав, факт отримання коштів та неповернення позики не спростував, доказів погашення боргу суду не надав.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, у розмірі 1 520,00 грн, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору.
Щодо заявлених позивачем очікуваних витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що в матеріалах справи наявні документи на підтвердження повноважень адвоката, однак докази фактичного понесення витрат на правничу допомогу та їх розміру на момент ухвалення рішення суду не надані. У зв`язку з цим питання розподілу таких витрат може бути вирішене судом у порядку, передбаченому ЦПК України, у разі подання стороною відповідної заяви та доказів у встановлений законом строк.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610-612, 626-629, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики грошових коштів від 20 вересня 2023 року у розмірі 190 000,00 грн. (сто девяносто тисяч гривень 00 копійок), судовий збір у розмірі 1 520,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 01.06.2026

Суддя Комаревцева Л.В.