441/134/26 2/441/422/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
12.05.2026 Городоцький районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді Малахової-Онуфер А.М.
за участю секретаря судового засідання Лихоносової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
представник Ткаченко М. в інтересах ТОВ «Коллект Центр», 27.01.2026 звернулася в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_1 59 497 грн. 20 коп. боргу за договорами № 2112771856041 від 07.05.2021 та № 2112867512918 від 08.05.2021. Позов обґрунтовує тим, що 07.05.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем укладено кредитний договір № 2112771856041, згідно умов якого Товариство надало ОСОБА_1 3 000 грн. кредиту строком на 1 рік, шляхом зарахування коштів на його платіжну картку, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування таким у розмірі та в строки, передбачені договором. Окрім цього, 08.05.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем укладено кредитний договір № 2112867512918, згідно умов якого Товариство надало ОСОБА_1 2 000 грн. кредиту строком на 1 рік, шляхом зарахування коштів на його платіжну картку, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування таким у розмірі та в строки, передбачені договором, що 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, згідно умов якого право грошової вимоги в т.ч. за кредитними договорами № 2112771856041 від 07.05.2021 та № 2112867512918 від 08.05.2021 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», у свою чергу, останнє згідно договору №10-01/2023 від 10.01.2023 право грошової вимоги за договорами відступило ТОВ «Коллект Центр», що ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконав, через що у нього перед позивачем виникла заборгованість, яка за договором № 2112771856041 від 07.05.2021, з урахуванням принципу розумності, співмірності і пропорційної склала 21 180 грн., з яких 3 000 грн. тіло кредиту та 18 180 грн. – проценти за користування таким на дату відступлення права вимоги, а за договором № 2112867512918 від 08.05.2021 – 38 317 грн. 20 коп., з яких 2 000 грн. тіло кредиту та 36 317 грн. 20 коп. проценти за користування таким на дату відступлення права вимоги. Просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами, 2 662 грн. 40 коп. судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000 грн.
Ухвалою судді від 28.01.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 12).
Представник ТОВ «Коллект Центр» М.Ткаченко у відповіді на відзив від 31.03.2026 вимоги підтримала з мотивів наведених у позові, окрім цього зазначила, що проценти за користування кредитом розраховані від суми кредиту за кожний день користування, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту, відповідно до умов кредитних договорів № 2112771856041 від 07.05.2021 та № 2112867512918 від 08.05.2021 та в межах строку їх дії, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується перехід від первісного кредитора до ТОВ «Вердикт капітал» та, в свою чергу від останнього до позивача права вимоги за договорами, укладеними з відповідачем, що позовна заява подана в межах строку позовної давності, з огляду на ЗУ від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби Covid-19) та п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набув чинності 02.04.2020, що враховуючи складність справи, великий обсяз доказів, які необхідно було дослідити та описати, заявлена до стягнення сума витрат позивача на правничу допомогу є обгрунтованою та співмірною зі складністю справи, інше, просила про задоволення позову та розгляд справи за відсутності представника Товариства (а.с. 25-31).
Відповідач ОСОБА_1 у відзиві від 30.01.2026 та від 23.02.2026 позов заперечив мотивуючи відсутністю належної ідентифікації зобов`язання і зокрема, що позовна заява не містить чіткої інформації щодо кредитного договору (номер, дата), первинного кредитора, суми фактично отриманих ним коштів, розрахунку заборгованості, як і відсутністю доказів права вимоги у позивача. Разом з цим, факт отримання у 2021 році ним коштів у розмірі 3 000 грн. та 2 000 грн. не заперечує, розмір заборгованості вважає очевидно неспівмірним із сумами отриманих кредитів та строком користування ними. Просив у задоволенні позову в частині стягнення процентів, штрафів та пені - відмовити, у разі встановлення заборгованості – зменшити її розмір до справедливого та розумного рівня, застосувати строк позовної давності, зменшити розміру витрат на правничу допомогу та проводити справи проводити за його відсутності (а.с. 17-20).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до положень ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Із змісту позову від 27.01.2026, із долучених до позову матеріалів справи, зокрема копії кредитного договору № 2112771856041 від 07.05.2021 з додатками, довідки ТОВ «ФК «Вей фор пей» від 29.12.2025 убачається, що 07.05.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» укладено кредитний договір № 2112771856041, який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «S7». За умовами кредитного договору ОСОБА_1 , отримав від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» кредит у сумі 3 000 грн. 00 коп. з орієнтовним строком повернення кредиту – 18 днів з моменту отримання кредиту, шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , вказаними ним особисто в заяві-анкеті на отримання кредиту.
Згідно п. 1.4 Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі:
А) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;
Б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1, 64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.А;
В) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1, 38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.Б;
Г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2, 65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.В;
Д) тип процентної ставки – фіксований.
Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 18 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 18 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом (п. 1.4.1 – 1.4.2 Договору). 
За положеннями п. 1.9 Договору, граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік.
Відповідно до п. 4.14 Договору, додатками до Договору є: заява-анкета, графік платежів, паспорт кредиту.
Підписавши кредитний договір № 2112771856041 та паспорт споживчого кредиту від 07.05.2021, відповідач ОСОБА_1 підтвердив отримання інформації про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, а також отримання всіх пояснень необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором ( п. 7 Паспорта кредиту).
Факт перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 3 000 грн. за договором № 2112771856041 від 07.05.2021 підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Вей фор пей» від 29.12.2025. 
Окрім цього, із змісту позову від 27.01.2026, із долучених до позову матеріалів справи, зокрема копії кредитного договору № 2112867512918 від 08.05.2021 з додатками, довідки ТОВ «ФК «Вей фор пей» від 29.12.2025 убачається, що 08.05.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» укладено кредитний договір № 2112867512918, який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «R9». За умовами кредитного договору ОСОБА_1 , отримав від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» кредит у сумі 2 000 грн. 00 коп. з орієнтовним строком повернення кредиту – 17 днів з моменту отримання кредиту, шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , вказаними ним особисто в заяві-анкеті на отримання кредиту.
Згідно п. 1.4 Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі:
А) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;
Б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1, 64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.А;
В) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1, 38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.Б;
Г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2, 65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.В;
Д) тип процентної ставки – фіксований.
Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 17 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 17 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом (п. 1.4.1 – 1.4.2 Договору). 
За положеннями п. 1.9 Договору, граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік.
Відповідно до п. 4.14 Договору, додатками до Договору є: заява-анкета, графік платежів, паспорт кредиту.
Підписавши кредитний договір № 2112867512918 та паспорт споживчого кредиту від 08.05.2021, відповідач ОСОБА_1 підтвердив отримання інформації про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, а також отримання всіх пояснень необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором ( п. 7 Паспорта кредиту).
Факт перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 2 000 грн. за договором № 2112867512918 від 08.05.2021 підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Вей фор пей» від 29.12.2025.
Окрім цього, підпунктами 2.1.1.7 п. 2.1. кредитних договорів передбачено, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою без додаткового погодження цього з позичальником.
01.12.2021, між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитними договорами № 2112771856041 від 07.05.2021 та № 2112867512918 від 08.05.2021 укладеними між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».
Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 1-12 від 01.12.2021 Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 31 632 особи.
Факт оплати ТОВ «Вердикт Капітал» суми фінансування за означеним договором підтверджується платіжною інструкцією №307600018 від 03.12.2021.
Відповідно до Витягу реєстру боржників від 03.12.2021 до Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2112771856041 від 07.05.2021 в сумі 21 180 грн., з яких: 3 000 грн. - сума виданого кредиту та 18 180 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до Витягу реєстру боржників від 03.12.2021 до Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2112867512918 від 08.05.2021 в сумі 14 080 грн., з яких: 2 000 грн. - сума виданого кредиту та 12 080 грн. - сума заборгованості за відсотками.
В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» 10.01.2023 уклало з ТОВ «Коллект Центр» договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитними договорами № 2112771856041 від 07.05.2021 та № 2112867512918 від 08.05.2021, перейшло до позивача.
Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 207 307 особи.
Факт оплати ТОВ «Коллект центр» суми фінансування за означеним договором підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023.
Відповідно до Витягу реєстру боржників від 10.01.2023 до Договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2112771856041 від 07.05.2021 в сумі 57 305 грн. 70 коп., з яких: 3 000 грн. - сума виданого кредиту та 54 305 грн. 70 коп. - сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до Витягу реєстру боржників від 10.01.2023 до Договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2112867512918 від 08.05.2021 в сумі 38 317 грн. 20 коп., з яких: 2 000 грн. - сума виданого кредиту та 36 317 грн. 20 коп. - сума заборгованості за відсотками.
ОСОБА_1 не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 2112771856041 від 07.05.2021, внаслідок чого у нього перед ТОВ «Коллект Центр» виникла заборгованість, яка станом на 08.01.2026 (час звернення до суду з позовом), з урахуванням принципу розумності, співмірності і пропорційної склала 21 180 грн., з яких 3 000 грн. тіло кредиту та 18 180 грн. – проценти за користування таким, нараховані в межах строку кредитування (з 07.05.2021 по 06.05.2022 включно) за процентною ставкою, передбаченою умовами договору.
Також ОСОБА_1 не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 2112867512918 від 08.05.2021, внаслідок чого у нього перед ТОВ «Коллект Центр» виникла заборгованість, яка станом на 08.01.2026 (час звернення до суду з позовом) склала 38 317 грн. 20 коп., з яких 2 000 грн. тіло кредиту та 36 317 грн. 20 коп. проценти за користування таким, нараховані в межах строку кредитування (з 08.05.2021 по 07.05.2022 включно) за процентною ставкою, передбаченою умовами договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем ОСОБА_1 не спростовано належними доказами надані позивачем вищезазначені розрахунки заборгованості, відтак такі покладаються в основу судового рішення.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Тоді як, відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо повернення кредиту та сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Частиною 1 статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
З огляду на вищенаведене, а також враховуючи, що позивач набув право вимоги до відповідача за кредитними договорами № 2112771856041 від 07.05.2021 та № 2112867512918 від 08.05.2021 на законних підставах, що внаслідок неналежного виконання останнім умов договорів допущена заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр», суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 59 497 грн. 20 коп.
Підстав для відмови у позові у зв?язку з спливом строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у відзиві від 30.01.2026 та від 23.02.2026, суд не убачає, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
Із матеріалів справи убачається, що кредитні договори № 2112771856041 та № 2112867512918 укладені 07.05.2021 та 08.05.2021 відповідно.
Разом з тим,постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12.03.2020 на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався.
Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2.
Тобто карантин діяв з 12.03.2020 до 30.06.2023 включно.
Окрім того, указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19 наступного змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» внесено зміни до ЦК України, зокрема, у розділі «Прикінцеві та перехідні положення» пункт 19 викладено в такій редакції: У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».
Законом України від 14.05.2025 № 4434-IX «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності», який набрав чинності 04.09.2025, пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України - виключено.
З аналізу вищенаведеного убачається, що строк позовної давності був зупинений законодавцем, починаючи з 12.03.2020 до 03.09.2025 включно, а з 04.09.2025 перебіг позовної давності - поновлено, тому з врахуванням зупинення строку позовної давності внаслідок запровадження на території України карантину, а згодом і воєнного стану, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України, відтак підстав для відмови у позові з тих підстав, не має.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, справа «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Представники позивача Ткаченко М. у заяві від 27.01.2026 просила про стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених на професійну правничу допомогу в сумі 16 000 грн.
Так, 01.07.2024 між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» в особі керуючого партнера Бурдюг Т.В. та ТОВ «Коллект Центр» в особі директора Ткаченко М.М., яка діє на підставі Статуту укладено договір про надання правової допомоги №01-07/2024, відповідно до умов якого, адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених означеним договором.
За положеннями пп. 3.1.4 Договору, клієнт зобов`язаний оплачувати юридичну допомогу у відповідності до умов розділу 4 договору. 
Згідно заявки на надання юридичної допомоги №1767 від 01.12.2025 та витягу з Акту № 17 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025, сума заявлена представником позивача до стягнення у розмірі 16 000 грн., складається з:
-надання усної консультації з вивченням документів, 2 год. вартістю 4 000 грн.;
-складання позовної заяви, 4 год. - 12 000 грн. 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях: від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Таким чином, врахувавши заперечення відповідача, а також виконану адвокатом роботу (надані адвокатом послуги, час, витрачений ним на виконання відповідних робіт (надання послуг)), виходячи з конкретних обставин справи, її складності, зокрема того, що означена справа не є складною, підготовка документів у такій не потребувала значного часу з урахуванням наявності сформованої правової позиції, суд вважає, що розмір заявленого відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (16 000 грн.) є неспівмірним із ціною позову, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою, отже їх розмір є необґрунтованим та завищеним, а справедливим і розумним буде стягнення з відповідача на користь позивача 3 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 2 662 грн. 40 коп. судового збору.
Керуючись ст. 4, 5, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. 3, 207, 509, 526, 527, 530, 533, 534, 610, 626-628, 638, 1048-1050, 1054, 1056-1, 1077, 1078, 1082 ЦК України, суд, -
в и р і ш и в :
позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , прож. на АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (код ЄДРПОУ: 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) 21 180 грн. 00 коп. заборгованості за Кредитним договором № 2112771856041 від 07.05.2021 (з яких 3 000 грн. 00 коп. тіло кредиту та 18 180 грн. 00 коп. нараховані проценти), 38 317 грн. 20 коп. заборгованості за кредитним договором № 2112867512918 від 08.05.2021 (з яких 2 000 грн. тіло кредиту та 36 317 грн. 20 коп. нараховані проценти), 2 662 грн. 40 коп. сплаченого судового збору та 3 000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу, а всього 65 159 грн. 60 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
С у д д я А.М. Малахова - Онуфер