ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2026 р.  м. Київ Справа №911/2785/25 

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот-Сток» (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 28/2, прим. 43)
до 1. Російської Федерації в особі Міністерства оборони Російської Федерації (119160, Російська Федерація, м. Москва, вул. Знаменка, 19)
2. Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (119991, Російська Федерація, м. Москва, вул. Житна, буд. 14, кв. 1)
про стягнення 315827900,00 грн
Суддя Третьякова О.О.
Секретар судового засідання Капля Є.В.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача-1 та відповідача-2: не з`явилися 
ІСТОРІЯ СПРАВИ:
1. Стислий виклад позовних вимог:
В вересні 2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Хот-Сток» (далі – позивач) звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою до держави Російська Федерація в особі Міністерства оборони Російської Федерації (далі – відповідач-1) та Міністерства юстиції Російської Федерації (далі – відповідач-2) про солідарне стягнення 315827900,00 грн збитків, заподіяних знищенням та пошкодженням нерухомого та рухомого майна позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті збройної агресії держави Російської Федерації проти України, яка розпочалася 24.02.2022, та як наслідок потрапляння 12.02.2025 боєприпасів та (або) їх уламків в офісно-складський комплекс, що розташований за адресою: Київська область, село Хотів, вулиця Промислова, 3Б, та власником якого є позивач, сталася пожежа, якою знищено та пошкоджено належне позивачу нерухоме та рухоме майно.
З наведених підстав позивач просить суд стягнути з держави Російська Федерація в особі відповідачів солідарно 295601600,00 грн реальних збитків, які були завдані в результаті знищення та пошкодження об`єктів нерухомості позивача, та 20226300,00 грн реальних збитків, які були завдані в результаті знищення та пошкодження товарно-матеріальних запасів та іншого рухомого майна позивача, що сукупно становить 315827900,00 грн та на дату оцінки еквівалентно 7615650,98 дол.США.
2. Стислий виклад позицій відповідачів:
Відповідачі у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подали до суду відзиву на позов, тобто не скористалися наданими їм процесуальними правами, передбаченими ст.178 Господарського процесуального кодексу України.
3. Процесуальні дії у справі:
Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2785/25 за правилами загального позовного провадження, встановлено учасникам справи строки для реалізації ними їхніх процесуальних прав, підготовче засідання призначено на 09.10.2025. Ухвала суду від 16.09.2025 про відкриття провадження у справі №911/2785/25 була розміщена в публічному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень з 19.09.2025. 
У зв`язку з агресією з боку Російської Федерації Україна розірвала дипломатичні відносини з державою-агресором з 24.02.2022, а АТ «Укрпошта» припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з цією державою-агресором, що, у свою чергу, унеможливлює направлення судом повідомлень та ухвал суду відповідачам та/або до посольства Російської Федерації в Україні внаслідок припинення його роботи на території України. Тому судом, з метою повідомлення відповідачів про розгляд справи №911/2785/25, на веб-сайті судової влади розміщено оголошення про призначення підготовчого засідання у справі №911/2785/25 та виклик відповідачів в підготовче засідання.
09.10.2025 підготовче засідання у справі не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Третьякової О.О. на лікарняному, ухвалою суду від 14.10.2025 підготовче засідання було перепризначено на 13.11.2025. Ухвала суду від 14.10.2025 про перепризначення підготовчого засідання розміщена в публічному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень з 15.10.2025. Крім того, з метою повідомлення відповідачів про перепризначення підготовчого засідання, на веб-сайті судової влади розміщено оголошення про виклик відповідачів в підготовче засідання на 13.11.2025.
У підготовче засідання 13.11.2025 з`явився позивач, відповідачі не з`явилися, ухвалою суду від 13.11.2025 підготовче засідання відкладено на 18.12.2025. Ухвала суду від 13.11.2025 з повідомленням відповідачів про відкладення підготовчого засідання була розміщена в публічному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень з 24.11.2025. Крім того, з метою повідомлення відповідачів про розгляд справи №911/2785/25, на веб-сайті судової влади судом розміщено оголошення про виклик відповідачів у підготовче засідання на 18.12.2025. 
02.12.2025 до Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, у якому позивач повідомив суд, що позивач направив відповідачам на адресу посольства РФ в Республіці Польща копію позовної заяви від 01.09.2025 з додатками до неї у цій справі, а також належним чином завірені копії ухвал суду у цій справі від 16.09.2025, від 14.10.2025 та від 13.11.2025. На підтвердження чого позивач до вказаного клопотання додав:
1) митну декларацію від 02.12.2025 про направлення поштового відправлення №RM066215894UA (одержувач – посольство РФ в Республіці Польща, адреса: ul.Belwederska 49, м.Варшава, 00-594), фіскальний чек «Укрпошти» від 02.12.2025 та список згрупованих відправлень від 02.12.2025 із штемпелем «Укрпошти» ;
2) митну декларацію від 02.12.2025 про направлення поштового відправлення №RM066216016UA (одержувач – посольство РФ в Республіці Польща, адреса: ul.Belwederska 49, м.Варшава, 00-594) фіскальний чек «Укрпошти» від 02.12.2025 та список згрупованих відправлень від 02.12.2025 із штемпелем «Укрпошти».
У підготовче засідання 18.12.2025 з`явився позивач, відповідачі вдруге не з`явилися, відзив на позов не подали, про причини неявки та неподання відзиву суд не повідомили. В підготовчому засіданні 18.12.2025 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 22.01.2026. Ухвала суду від 18.12.2025 з повідомленням відповідачів, які не з`явилися в підготовче засідання, про призначення справи №911/2785/25 до судового розгляду по суті на 22.01.2026, розміщена в публічному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень з 22.12.2025. Крім того, з метою повідомлення відповідачів про розгляд справи 911/2785/25, на веб-сайті судової влади судом розміщено оголошення про виклик відповідачів у судове засідання у справі на 22.01.2026.
У судове засідання 22.01.2026 з`явився позивач, відповідачі не з`явилися, ухвалою суду від 22.01.2026 судове засідання відкладено на 11.02.2026. Ухвала суду від 22.01.2026 з повідомленням відповідачів про відкладення судового засідання розміщена в публічному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень з 02.02.2026. Крім того, з метою повідомлення відповідачів про розгляд справи №911/2785/25, на веб-сайті судової влади судом розміщено оголошення про виклик відповідачів у судове засідання на 11.02.2026.
У судове засідання 11.02.2026 з`явився позивач, який підтримав позовні вимоги; відповідачі повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомляли; ухвалою суду від 11.02.2026 в судовому засіданні оголошувалась перерва на 04.03.2026. Ухвала суду від 11.02.2026 з повідомленням відповідачів про перерву в судовому засіданні розміщена в публічному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень з 24.02.2026. Крім того, з метою повідомлення відповідачів про перерву в розгляді справи №911/2785/25, на веб-сайті судової влади судом розміщено оголошення про виклик відповідачів у судове засідання у справі на 04.03.2026.
У судове засідання 04.03.2026 сторони не з`явились, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, відповідачі про причини неявки суд не повідомляли, при цьому судом були вчинені усі дії для повідомлення позивача та відповідачів про розгляд цієї справи.
Щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи суд також зазначає, що за приписами ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору. Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ст. 365 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частиною 1 ст. 367 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. 
До повномасштабної військової агресії РФ проти України порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території Російської Федерації регулювався Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 19.12.1992. Згідно із зазначеною Угодою, компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов`язуються надавати взаємну правову допомогу. Взаємне надання правової допомоги включає вручення і пересилання документів і виконання процесуальних дій, зокрема проведення експертизи, заслуховування сторін, свідків, експертів та інших осіб. При наданні правової допомоги компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зносяться одна з одною безпосередньо. 
Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.
Відповідно до частини 1 статті 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
За зверненням Міністерства юстиції України Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресію Російської Федерації проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану. 
Згідно з листом Міністерства юстиції України «Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану» №25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними рекомендується не здійснювати будь-яке листування.
Крім того, у зв`язку з агресією з боку РФ та введенням воєнного стану АТ «Укрпошта» з 25.02.2022 припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з цією державою-агресором.
Відповідно до частини 2 ст.367 Господарського процесуального кодексу України судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами. Таким чином, з метою повідомлення відповідачів про розгляд даної справи необхідно було вручити відповідачам копію позовної заяви та процесуальні документи у даній справі через Міністерство юстиції України.
Разом з тим, у зв`язку із порушенням Російською Федерацією цілей та принципів статуту ООН, Гельсінського Заключного Акта, Паризької хартії для нової Європи та ряду інших документів ОБСЄ, у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією РФ проти суверенітету та територіальної цілісності України, Міністерство закордонних справи України 24.02.2022 нотифікувало МЗС РФ про прийняте Україною рішення розірвати дипломатичні відносини з Росією, що були встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною та Російською Федерацією від 14.02.1992. Відтак, діяльність дипломатичних представництв України в Російській Федерації та Російської Федерації в Україні, а також будь-яке дипломатичне спілкування припинено відповідно до Віденської Конвенції про дипломатичні зносини 1961 року.
Отже, подальше застосування відповідного алгоритму для подачі будь-яких судових документів до російської сторони дипломатичними каналами не є можливим з огляду на розірвання дипломатичних відносин та евакуацію всіх співробітників дипломатичних установ України.
З огляду на викладене на період збройного конфлікту у відносинах з державою-агресором унеможливлено застосування міжнародних договорів України з питань правового співробітництва, у тому числі у зв`язку із припиненням поштового сполучення.
Крім того, відповідно до Закону України від 12.01.2023 №2855-IX Україна вийшла з Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992.
Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи неможливість виконання судового доручення про вручення відповідачам судових документів про відкриття провадження у справі №911/2787/25 дипломатичними каналами, суд дійшов висновку про подальше повідомлення відповідачів про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України. 
При цьому відповідно до частини 4 ст.122 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Враховуючи розірвання дипломатичних відносин України з Російською Федерацією з 24.02.2022, що унеможливлювало надсилання кореспонденції на адресу відповідачів, повідомлення останніх про дату, час та місце проведення судових засідань у даній справі здійснювалося шляхом розміщення оголошень-повідомлень на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/. Відповідні оголошення-повідомлення були розміщені як про призначення підготовчого засідання у цій справі на 09.10.2025, так і про відкладення підготовчого засідання на інші дати, а також про призначення справи до судового розгляду по суті на 22.01.2026 та усі подальші судові засідання (відкладення, перерва), про що судом зазначено вище в тексті цього рішення.
Крім того, інформація про дату, час та місце проведення судових засідань була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним.
Також суд враховує подані позивачем до суду докази, відповідно до яких позивачем відповідачам поштовими відправленнями направлялась копія позовної заяви з додатками у цій справі, а також копії ухвал суду про призначення судових засідань у цій справі №911/2785/25, а саме поштовими відправленнями від 02.12.2025 №RM066215894UA та №RM066216016UA (одержувач – посольство РФ в Республіці Польща).
Отже, відповідачі були обізнані про наявність справи №911/2785/25, однак своїми правами на участь в підготовчому засіданні та судовому розгляді, на подання відзиву на позов та іншими процесуальними правами відповідачі не скористалися.
Враховуючи наведене, суд констатує, що судом були вжиті належні заходи для повідомлення сторін про розгляд справи, а відповідачі своїми процесуальними правами не скористалися, відзив на позов не подали. 
Відповідно до частини 9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами за відсутності сторін. 
Розглянувши подані документи, проаналізувавши позовні вимоги та пояснення позивача, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд встановив такі обставини.
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Хот-Сток» (тут і далі – позивач) є юридичною особою за законодавством України, місцезнаходження якої є м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 28/2, прим. 43.
Позивач є власником офісно-складського комплексу, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с.Хотів, вул.Промислова, 3Б. Даний офісно-складський комплекс, надалі – Об`єкт нерухомості, складається з: нежитлової офісно-складської будівлі літера А, площею 10765,70 кв.м.; нежитлового приміщення, літера Б, площею 57,00 кв.м.; нежитлового приміщення, літера В, площею 122,10 кв.м.; огорожі разом з автоматичними розсувними воротами; технічної споруди для розташування дизель-генератора, літера Г, площею 41,50 кв.м.; бетонної під`їзної площадки (внутрішньомайданчикова бетонна площадка), площею 9500,00 кв.м.
Право власності позивача на вказаний Об`єкт нерухомості підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.01.2018 №110227494, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 646760532224, номер запису про право власності 15275880, дата державної реєстрації права власності за позивачем – 01.07.2016.
24.02.2022 розпочалась широкомасштабна військова агресія РФ проти України, у зв`язку з чим Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан. 
Широкомасштабне військове вторгнення РФ (держави-агресора) на територію України з 24.02.2022 супроводжується в т.ч. веденням державою-агресором бойових дій, зокрема, на території Київської області, в т.ч. шляхом нанесення ракетних ударів.
Обставини широкомасштабного військового вторгнення РФ на територію України та введення з 24.02.2022 воєнного стану є загальновідомими обставинами, які не потребують доказування, відповідно до частини 3 ст.75 Господарського процесуального кодексу України.
Обухівським районним управління ГУ ДСНС України у Київській області складено акт про пожежу від 13.02.2025, яким встановлено, що 12.02.2025 об 04:30 год внаслідок потрапляння боєприпасів та (або) їх уламків в належний позивачу офісно-складський комплекс, що розташований за адресою: село Хотів по вулиця Промисловій 3Б, сталася пожежа, якою знищено, зокрема, приміщення нежитлової офісно-складської будівлі зі всіма зовнішніми та внутрішніми комунікаціями, офісною оргтехнікою, меблями, які належать позивачу (ТОВ «Хот-Сток»), робочу та технічну документацію ТОВ «Хот-Сток», основні засоби та майно ТОВ «Хот-Сток».
Згідно з Висновком про причини виникнення пожежі від 14.02.2025, виданим Обухівським РУ ГУ ДСНС України у Київській області:
- пожежа на Об`єкті нерухомості позивача виникла орієнтовно о 4 год. 30 хв. 12.02.2025;
- повідомлення про пожежу на об`єкті позивача надійшло о 05 год. 02 хв. під час повітряної тривоги; після прибуття пожежно-рятувальних підрозділів було встановлено, що займання сталось в складському приміщенні внаслідок влучання бойової ракети;
- порушень правил пожежної безпеки на об`єкті пожежі під час огляду місця пожежі не виявлені;
- орієнтовна площа пожежі становила 8000 кв.м.;
- пожежею знищено приміщення нежитлової складської та офісної будівлі площею 10765,70 кв.м. за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, село Хотів, вул. Промислова 3Б, будівля літера А, зі всіма зовнішніми та внутрішніми комунікаціями, оргтехнікою, меблями тощо. Вибуховою хвилею зруйновано покрівля будівлі, несучі конструкції, огороджувальні конструкції, підлогу, фундаменти та утеплення підлоги, стелажну систему та складське обладнання, техніку, холодильні камери, водостічну систему, вхідні групи та ганки, перекриття офісних приміщень, електрощитову та електромережі, мережі водопроводу, каналізації та опалення, системи вентиляції та кондиціонування, системи сигналізації та відеонагляду тощо. Вибуховою хвилею пошкоджені нежитлове приміщення площею 57,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, село Хотів, вул. Промислова 3Б, літера Б, нежитлове приміщення площею 122,10 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, село Хотів, вул. Промислова 3Б, літера В, а також огорожа разом з автоматичними розсувними воротами, технічна споруда для розташування дизель-генератора, 2 масляні трансформатори з щитом управління, 2 опалювальні котли, апаратура управління та теплопроводи подачі і радіатори, 2 резервуари для зберігання протипожежного запису води, система димовидалення, система блискозахисту, артезіанська водяна свердловина з обладнанням, бетонна під`їзну площадку площею 9,5 тис.кв.м. та інше перелічене майно; 
- ймовірною причиною виникнення пожежі є загоряння внаслідок влучання бойової ракети та її уламків через збройну агресію Російської Федерації.
За вказаним фактом ракетного удару по м.Києву та Київській області, внаслідок чого було пошкоджено об`єкти цивільної інфраструктури, а саме офісно-складський комплекс позивача, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с.Хотів, вул.Промислова, 3 Б, Слідчим управлінням ГУ СБУ в м.Києві та Київській області 19.02.2025 до Єдиного реєстру досудових досудове розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення та розпочато розслідування у кримінальному провадженні №22025101110000140 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 Кримінального кодексу України (порушення законів та звичаїв війни). Це підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.02.2025. 
Позивач у цій справі має статус потерпілого у кримінальному провадженні №22025101110000140, що підтверджується також врученою слідчим у вказаному кримінальному провадженні позивачу пам`яткою від 28.07.2025 про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
З метою фіксації стану пошкодження нерухомого та рухомого майна позивача, спричиненого ракетним ударом та виниклою внаслідок нього пожежею в офісно-складському комплексі позивача, а також встановлення фактичної наявності майна позивача або його знищення, згідно з наказом позивача від 12.02.2025 №12/02-1 була проведена позапланова інвентаризація основних засобів ТОВ «Хот-Сток». Результати проведеної інвентаризації зафіксовані у Протоколі інвентаризаційної комісії пошкодженого та знищеного майна ТОВ «Хот-Сток» від 13.02.2025, відповідно до якого:
- знищено та пошкоджено 220 інвентарних позицій цінностей (майна), з яких знищено та/або значно пошкоджено 198 інвентарних позицій цінностей загальною первісною вартістю в сумі 57035670,57 грн та пошкоджено решту інвентарних позицій цінностей загальною первісною вартістю в сумі 954270,50 грн;
- будівля літера А зазнала суттєвих пошкоджень, фактично повністю знищена, об`єкт непридатний до використання та повністю втратив свою економічну цінність, ринкова вартість пошкодженої будівлі площею 10765,70 кв.м. за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, село Хотів, вул. Промислова 3Б, будівля літера А, становить близько 350000000,00 грн.
З метою проведення оцінки технічного стану об`єкта – офісно-складського комплексу, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с.Хотів, вул.Промислова, 3Б, нежитлова будівля літера А, яка зазнала пошкоджень унаслідок збройної агресії РФ, позивач уклав договір від 21.02.2025 №9540 з Державним підприємством «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» на проведення обстеження та оцінки вказаного об`єкта.
За наслідками обстеження та оцінки вказаного об`єкта Державним підприємством «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» складено Звіт про науково-технічну роботу від 12.03.2025. Оцінка стану конструкцій об`єкта відповідно до вказаного Звіту про науково-технічну роботу від 12.03.2025 виконана згідно з Методикою проведення обстеження та оформлення його результатів, затвердженою Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 06.08.2022 №144 (надалі – Методика). 
Відповідно до висновків вказаного Звіту про науково-технічну роботу від 12.03.2025:
- категорія пошкоджень об`єкта згідно з вказаною Методикою: ІII; 
- ступінь пошкоджень об`єкта становить 90%;
- об`єкт непридатний для використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер яких свідчить про небезпеку аварійного обвалення об`єкта (зруйновані об`єкти). Для цієї категорії пошкоджень рекомендовано виконання невідкладних робіт щодо демонтажу (ліквідації) об`єкта.
У зв`язку із проведенням вищевказаного експертного дослідження Державним підприємством «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» позивач поніс витрати в загальній сумі 68310,20 грн, що підтверджується договором від 21.02.2025 №9540, укладеним позивачем з Державним підприємством «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій», актом наданих послуг від 12.03.2025 до вказаного договору та платіжними інструкціями позивача від 28.02.2025 №2183 на суму 34155,00 грн та від 13.03.2025 №2185 на суму 34155,00 про оплату вартості експертного дослідження. 
З метою проведення додаткового незалежного первинного фіксування зовнішнім оглядом стану майна позивача, що знаходиться в складських і офісних приміщеннях офісно-складського комплексу за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Хотів, вул. Промислова, 3Б, літера А, та було пошкоджено/знищене під час обстрілу 12.02.2025, позивач 20.02.2025 замовив проведення експертного дослідження у Київської торгово-промислової палати, що підтверджується заявкою позивача №20-02/2025 від 20.02.2025.
Згідно із Експертним висновком від 17.03.2025 №I-153, складеним експертом Київської ТПП, об`єкт – нежитлова будівля за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, село Хотів, вул. Промислова 3Б, будівля літера А, офісно-складського комплексу – непридатний для використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер яких свідчить про небезпеку аварійного обвалення об`єкта (зруйновані об`єкти); технічний стан об`єкту: категорія IV - аварійний; категорія пошкоджень об`єкту: ІІІ ступінь пошкодження - 90%; висновок щодо можливості подальшої експлуатації: рекомендовано виконання невідкладних робіт щодо демонтажу (ліквідації) об`єкта. 
У зв`язку із проведенням вищевказаного експертного дослідження Київською торгово-промисловою палатою позивач поніс витрати в загальній сумі 54000,00 грн, що підтверджується заявкою позивача від 20.02.2025, актом наданих послуг від 17.03.2025 та платіжною інструкцією позивача від 06.03.2025 №2173 на суму 54000,00 грн про оплату вартості експертного дослідження.
Також, відповідно до Акта обстеження від 17.03.2025 №1 нерухомого майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації, на території Феодосіївської сільської територіальної громади Обухівського району Київської області, загальний технічний стан будівлі за адресою: Україна, Київська обл., Обухівський район, с. Хотів, вул. Промислова, 3Б, літера А, класифікується як аварійний, категорія пошкоджень будівлі ІІІ. Ступінь пошкоджень об`єкта становить 90%. Об`єкт непридатний для використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер яких свідчить про небезпеку аварійного обвалення об`єкта. Для цієї категорії пошкоджень рекомендовано виконання невідкладних робіт щодо демонтажу (ліквідації) об`єкта.
На підставі вказаного Акта обстеження від 17.03.2025 №1 інформація щодо об`єкта нерухомого майна (офісно-складського комплексу позивача), який знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с.Хотів, вул.Промислова, 3Б, нежитлова будівля літера А, була внесена 27.03.2025 у Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, що підтверджується Витягом з вказаного реєстру від 27.03.2025.
З метою проведення робіт з незалежної експертної оцінки майна для визначення шкоди та обсягу збитків, завданих позивачу внаслідок знищення та пошкодження майна, що сталося 12.02.2025, між позивачем та ТОВ «СОЛОМОН-ЕПРЕЙЗЛ» було укладено договір від 16.05.2025 №014-25Е на проведення незалежної оцінки майна.
Згідно із Звітом від 16.05.2025, складеним незалежним суб`єктом оціночної діяльності – Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЛОМОН-ЕПРЕЙЗЛ», про оцінку розміру збитків, завданих Товариству з обмеженою відповідальністю «Хот-Сток» внаслідок знищення та пошкодження майна логістичного комплексу загальною площею 10765,70 кв.м., який знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с.Хотів, вул.Промислова, 3Б, нежитлова будівля літера А, що сталося 12.02.2025 у зв`язку із збройною агресією РФ, розмір реальних збитків у вартісному виразі на дату оцінки (16.05.2025) становить 315 827 900,00 грн, без урахування ПДВ, в тому числі:
- нерухомому майну – 295601600,00 грн, без врахування ПДВ;
- рухомому майну та товарно-матеріальним запасам згідно з Протоколом інвентаризаційної комісії ТОВ "ХОТ-СТОК" на підставі наказу від 12.02.2025 №12/02-1 у кількості 198 інвентарних позицій знищених – 20226300,00 грн, без врахування ПДВ.
Згідно із вказаним Звітом від 16.05.2025, складеним незалежним суб`єктом оціночної діяльності – Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЛОМОН-ЕПРЕЙЗЛ», про оцінку розміру збитків, датою оцінки, станом на яку визначено розмір збитків є 16.05.2025, офіційний курс НБУ гривні до долара США станом на 16.05.2025 становив 41,4709 грн за 1 дол.США.
Таким чином, згідно з вказаним Звітом від 16.05.2025 про оцінку розміру збитків позивача загальний розмір реальних збитків, завданих позивачу внаслідок знищення та пошкодження майна логістичного комплексу, що сталося 12.02.2025 у зв`язку із збройною агресією РФ, у вартісному виразі на дату оцінки становить 315827900,00 грн, без урахування ПДВ, що станом на 16.05.2025 становить еквівалент 7615650, 97 доларів США (315827900 : 41,4709 = 7615650,97).
У зв`язку із проведенням вищевказаного експертного дослідження Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЛОМОН-ЕПРЕЙЗЛ» позивач поніс витрати в загальній сумі 45280,00 грн, що підтверджується договором від 16.05.2025 №014-25Е про надання послуг з незалежної експертної оцінки, актом наданих послуг від 07.07.2025 та платіжними інструкціями позивача від 20.05.2025 №2257 та від 04.07.2025 №2286 про оплати вартості експертного дослідження в загальній сумі 45280,00 грн.
З підстав знищення та пошкодження Об`єкта нерухомості разом з рухомим майном всередині внаслідок збройної агресії Російської Федерації, позивач у вересні 2025 звернувся до Господарського суду Київської області із даною позовною заявою до Російської Федерації в особі Міністерства оборони Російської Федерації та Міністерства юстиції Російської Федерації про стягнення 79295465,20 грн збитків.
Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСОВАНІ СУДОМ, ТА ВИСНОВКИ СУДУ:
Надаючи правову оцінку вищевказаним обставинам справи, які підтверджуються наявними у справі письмовими та електронними доказами, суд при вирішені даного спору керується наступними нормами права та приходить до наступних висновків.
Згідно з частиною 1 ст. 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.
Частиною 4 ст. 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що у тих випадках, коли в порушення норм міжнародного права Україні, її майну або представникам в іноземній державі не забезпечується такий же судовий імунітет, який згідно з частинами першою та другою цієї статті забезпечується іноземним державам, їх майну та представникам в Україні, Кабінетом Міністрів України може бути вжито до цієї держави, її майна відповідних заходів, дозволених міжнародним правом, якщо тільки заходів дипломатичного характеру не достатньо для врегулювання наслідків зазначеного порушення норм міжнародного права.
Водночас, як Європейська конвенція про імунітет держав 1972 року (ст.11), так і Конвенція Організації Об`єднаних націй про юрисдикційні імунітети держав та їх власності 2004 року (ст.12), передбачають, що договірна держава не може посилатися на імунітет від юрисдикції при розгляді справи в суді іншої договірної держави, який зазвичай має компетенцію розглядати справи, які стосуються грошової компенсації (відшкодування) у разі смерті чи заподіяння тілесного ушкодження особі чи заподіяння шкоди майну або його втрати в результаті дій чи бездіяльності держави, якщо така дія чи бездіяльність мали місце повністю або частково на території держави суду.
Україна не є учасницею жодної із цих конвенцій. Однак вони відображають тенденцію розвитку міжнародного права щодо визнання того, що існують певні межі, в яких іноземна держава має право вимагати імунітет у судовому процесі.
Частиною 8 статті 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.
Визначаючи, чи поширюється на РФ судовий імунітет у справі, яка переглядається, суд враховує таке:
предметом позову є відшкодування майнової шкоди, завданої юридичній особі за законодавством України внаслідок пошкодження (знищення) її майна на території України;
місцем завдання шкоди є територія суверенної держави – України;
передбачається, що шкода є завданою агентами РФ, які порушили принципи та цілі, закріплені в Статуті ООН, щодо заборони військової агресії, вчиненої стосовно іншої держави – України;
вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави – України, що закріплено в Статуті ООН;
національне законодавство України керується тим, що, за загальним правилом, шкода, завдана в Україні особі в результаті протиправних дій будь-якої іншої особи (суб`єкта), може бути відшкодована за рішенням суду України (за принципом генерального делікту).
Отже, суд дійшов висновку про застосування у даній справі «деліктного винятку», відповідно до якого спір, що виник на території України у юридичної особи за законодавством України, навіть з іноземною країною, зокрема, й РФ, може бути розглянутий та вирішений судом України як належним та повноважним судом.
Також суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 14.04.2022 у справі №308/9708/19, про те, що після початку війни в Україні, а саме з 2014, суд України, розглядаючи справу, де відповідачем визначено РФ, має право ігнорувати імунітет цієї країни та розглядати справи про відшкодування шкоди, завданої особі в результаті збройної агресії РФ, за позовом, поданим саме до цієї іноземної країни.
У постановах від 18.05.2022 у справах № 428/11673/19 та № 760/17232/20-ц Верховний Суд розширив правові висновки, згідно з якими підтримання юрисдикційного імунітету Російської Федерації позбавить позивача ефективного доступу до суду для захисту своїх прав, що є несумісним з положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; судовий імунітет РФ не застосовується з огляду на звичаєве міжнародне право, кодифіковане в Конвенції ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності (2004); підтримання імунітету РФ є несумісним з міжнародно-правовими зобов`язаннями України у сфері боротьби з тероризмом; судовий імунітет РФ не підлягає застосуванню з огляду на порушення нею державного суверенітету України, а отже, не є здійсненням РФ своїх суверенних прав, що охороняються судовим імунітетом.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що, звертаючись із позовом до РФ в особі відповідача-1 та відповідача-2, для правильного вирішення спору позивач не потребує згоди компетентних органів держави РФ на розгляд справи у судах України або наявності міжнародної угоди між Україною та РФ з цього питання.
Відповідно до частини 1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 2 ст.328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.
Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
Суд зазначає, що при вирішенні спорів про відшкодування шкоди за ст.1166 Цивільного кодексу України, доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій завдавача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.
Відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 військова агресія Російської Федерації була засуджена як така, що порушує статтю 2 (4) Статуту ООН, а також суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України. Крім того, Російську Федерацію було зобов`язано припинити застосування сили проти України та вивести свої збройні сили за межі міжнародно визнаних кордонів України.
Аналогічних висновків дійшов і Міжнародний суд ООН, який у своєму наказі про забезпечувальні заходи від 16.03.2022 у справі щодо звинувачень в геноциді за конвенцією про попередження та покарання злочину геноциду (Україна проти РФ) зобов`язав Російську Федерацію припинити військову агресію проти України.
Також Генеральна Асамблея ООН прийняла Резолюцію ES-12/1 від 24.03.2022, якою додатково засуджує військову агресію Росії проти України, вимагає від РФ припинення військових дій, в тому числі атак проти цивільних осіб та цивільних об`єктів, а також засуджує всі порушення міжнародного гуманітарного права та порушення прав людини та вимагає безумовного дотримання міжнародного гуманітарного права, включно із Женевськими Конвенціями 1949 року та Додаткового протоколу І 1977 року до них.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №210/4458/15-ц, від 30.01.2020 у справі № 287/167/18 висловлено правову позицію про те, що факт збройної агресії Російської Федерації проти України встановленню в судовому порядку не потребує.
Відповідно до частини 3 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Отже, протиправність діяння держави Російська Федерація, як складового елементу факту збройної агресії РФ проти України, в розумінні частини 3 ст.75 Господарського процесуального кодексу України є загальновідомим фактом, який закріплено державою на законодавчому рівні, а також визнано на найвищому міжнародному рівні.
Обов`язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв`язок між вчиненими порушеннями і завданими збитками. Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок вчиненого порушення, тобто наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування. Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 04/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.
При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.
Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18, від 20.08.2020 зі справи № 914/1680/18).
В даному випадку наявними у цій справі доказами підтверджується, що внаслідок збройної агресії з боку РФ проти України і ведення Російською Федерацією бойових дій на території Київської області 12.02.2025 було знищено та пошкоджено нерухоме та рухоме майно позивача на об`єкті, що розташований за адресою: Київська область, село Хотів, вулиця Промислова, 3Б.
Зокрема, як випливає з вищезазначеного акта про пожежу від 13.02.2025, 12.02.2025 об 04:30 год внаслідок потрапляння боєприпасів та (або) їх уламків в належний позивачу офісно-складський комплекс, що розташований за адресою: село Хотів по вулиця Промисловій 3Б, сталася пожежа, якою знищено, зокрема, приміщення нежитлової офісно-складської будівлі зі всіма зовнішніми та внутрішніми комунікаціями, офісною оргтехнікою, меблями, які належать позивачу (ТОВ «Хот-Сток»), робочу та технічну документацію ТОВ «Хот-Сток», основні засоби та майно ТОВ «Хот-Сток». 
Факт знищення та пошкодження Об`єкта нерухомості та відповідного майна підтверджується також іншими доказами, які не спростовані, а саме: 
- Висновком про причини виникнення пожежі від 14.02.2025, який виданий Обухівським РУ ГУ ДСНС України у Київській області та з якого випливає, що займання сталось в складському приміщенні внаслідок влучання бойової ракети; 
- Протоколом інвентаризаційної комісії від 13.02.2025 із зазначенням знищеного та пошкодженого майна; Звітом про науково-технічну роботу від 12.03.2025 із оцінкою стану конструкцій об`єкта та ступеня пошкоджень об`єкта; 
- Експертним висновком від 17.03.2025 №I-153, який складений експертом Київської ТПП та відповідно до якого об`єкт за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, село Хотів, вул. Промислова 3Б, будівля літера А, непридатний для використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій; 
- Актом обстеження від 17.03.2025 №1 нерухомого майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації, на території Феодосіївської сільської територіальної громади Обухівського району Київської області, відповідно до якого загальний технічний стан будівлі за адресою: Київська обл., Обухівський район, с. Хотів, вул. Промислова, 3Б, літера А, класифікується як аварійний, категорія пошкоджень будівлі ІІІ, ступінь пошкоджень об`єкта становить 90%, об`єкт непридатний для використання за цільовим призначенням; 
- Звітом від 16.05.2025, складеним незалежним суб`єктом оціночної діяльності – Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЛОМОН-ЕПРЕЙЗЛ», про оцінку розміру збитків, завданих Товариству з обмеженою відповідальністю «Хот-Сток» внаслідок знищення та пошкодження майна, що сталося 12.02.2025 у зв`язку із збройною агресією РФ.
Відповідачі доводів позивача та надані ним докази не спростували.
Щодо вини, як складового елемента цивільного правопорушення, законодавством України не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини завдавача шкоди. 
В контексті зазначеного, саме завдавач шкоди (яким у спірних правовідносинах у цій справі є Російська Федерація) повинен доводити відсутність своєї вини у заподіянні шкоди майну позивача. Зазначений висновок підтверджується Верховним Судом, зокрема, у постанові від 21.04.2021 у справі №648/2035/17, постанові від 14.02.2018 у справі №686/10520/15-ц.
Cуд враховує, що захист права власності гарантується першою статтею Додаткового протоколу до Європейської конвенції з прав людини, а відповідальність за порушення вказаного права покладається безпосередньо на державу і настає у тому випадку, коли будь-яке діяння держави має своїм прямим наслідком застосування до особи забороненого поводження.
Крім того, згідно з пунктами 1, 3 Гаазької Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі 1907 року відповідальність у формі відшкодування збитків у випадку порушення правил і звичаїв ведення воєнних дій покладається саме на державу в цілому, як воюючу сторону. Відтак, стягнення відповідної шкоди також має здійснюватися із держави в цілому, за рахунок усіх наявних у неї активів, зокрема і майна підрозділів специфічного апарату держави, який реалізує її функції, в тому числі як державних органів, так і інших підприємств, організацій, установ, які реалізовують відповідні державні функції.
За приписами пунктів 1, 3 Гаазької Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі 1907 року також передбачено, що договірні держави видають своїм сухопутним військам накази, які відповідають Положенню про закони і звичаї війни на суходолі. Воююча сторона, яка порушує норми зазначеного Положення, підлягає відповідальності у формі відшкодування збитків, якщо для цього є підстави. Вона є відповідальною за всі дії, вчинені особами, які входять до складу її збройних сил.
Таким чином, відповідно до наведених положень Цивільного кодексу України та наведеної Конвенції, за шкоду, спричинену порушенням законів і звичаїв війни, відповідальність несе воююча держава в цілому, незважаючи на те, який конкретно підрозділ її збройних сил заподіяв шкоду.
За таких умов, пред`явлення позовних вимог до Російської Федерації як до держави в цілому не лише відповідає положенням матеріального закону, але являє собою ефективний спосіб захисту права позивача.
Звертаючись з даним позовом, позивач надав суду Звіт від 16.05.2025, складений незалежним суб`єктом оціночної діяльності – Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЛОМОН-ЕПРЕЙЗЛ», про оцінку розміру збитків, завданих Товариству з обмеженою відповідальністю «Хот-Сток» внаслідок знищення та пошкодження майна логістичного комплексу загальною площею 10765,70 кв.м., який знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с.Хотів, вул.Промислова, 3Б, нежитлова будівля літера А, що сталося 12.02.2025 у зв`язку із збройною агресією РФ.
Згідно з вказаним Звітом від 16.05.2025 загальний розмір реальних збитків, завданих позивачу внаслідок знищення та пошкодження майна логістичного комплексу, що сталося 12.02.2025 у зв`язку із збройною агресією РФ, у вартісному виразі на дату оцінки становить 315827900,00 грн, без урахування ПДВ, що станом на 16.05.2025 становить еквівалент 7615650, 97 доларів США (315827900 : 41,4709 = 7615650,97).
Відповідачі доводів позивача не спростували, контррозрахунок заявлених до стягнення сум не надали.
Частина 2 ст.224 Господарського кодексу України встановлює, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
До розміру реальних збитків (втрат, які позивач зазнав у результаті знищення його майна) належить вартість втраченого ним майна (Об`єкта нерухомості та рухомого майна, що знаходилось на території Об`єкта нерухомості).
Підсумовуючи викладене, суд встановив, що позивачем доведено повний склад цивільного правопорушення, що є умовою та підставою для застосування до завдавача шкоди – держави Російська Федерація такого заходу відповідальності як відшкодування збитків.
Суд зазначає, що вимога позивача про стягнення з завдавача шкоди суми завданих збитків у цій справі є законною, обґрунтованою та документально доведеною; крім того є ефективним способом захисту порушеного права в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та фактично призведе до відповідного відшкодування.
На підставі вищевикладеного, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі про стягнення з держави Російська Федерація на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот-Сток» 315827900,00 грн збитків, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 16.05.2025 становить еквівалент 7615650,97 доларів США.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:
Відповідно до частини 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
Враховуючи встановлені частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору, за подання до господарського суду в 2025 році позову майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1059800,00 грн). 
Також згідно з частиною 3 статті Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, за подання позову у цій справі з ціною 315827900,00 грн сума судового збору з урахуванням понижуючого коефіцієнту становить 847840,00 грн (1059800 х 0,8=847840).
Оскільки при зверненні до суду з даним позовом позивач звільнений від сплати судового збору в силу приписів пункту 22 частини 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», останній, з урахуванням результату вирішення даного спору, підлягає стягненню з держави Російська Федерація в доход Державного бюджету України в сумі 847840,00 грн.
Крім того, за змістом частини 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи. Відповідно до частин 4 та 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України вказані судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
Звертаючись з даним позовом, позивач надав докази понесення ним судових витрат у зв`язку із проведенням експертиз в загальній сумі 167590,20 грн (з яких 68310,20 грн згідно з договором від 21.02.2025 №9540, 54000,00 грн згідно з заявкою від 20.02.2025, та 45280,00 грн згідно договором від 16.05.2025 №014-25Е про надання послуг з незалежної експертної оцінки), що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 16.05.2025 становить еквівалент 4041,15 доларів США (167590,20 : 41,4709 = 4041,15).
У зв`язку із задоволенням позову вказані судові витрати позивача в сумі 167590,20 грн у зв`язку із залученням експертів та проведенням експертиз підлягають відшкодуванню позивачу державою Російська Федерація.
Керуючись ст. 2, 4, 7, 8, 11, 13, 14, 18, 20, 73-80, 127, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот-Сток» до держави Російська Федерація про стягнення збитків в сумі 315827900,00 грн задовольнити повністю.
2. Стягнути з держави Російська Федерація на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот-Сток» (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 28/2, прим. 43, код ЄДРПОУ 40539818) 315827900 (триста п`ятнадцять мільйонів вісімсот двадцять сім тисяч дев`ятсот) грн 00 коп. збитків, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 16.05.2025 становить еквівалент 7615650 (семи мільйонів шестисот п`ятнадцяти тисяч шестисот п`ятдесяти) доларів США 97 центів.
3. Стягнути з держави Російська Федерація на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот-Сток» (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 28/2, прим. 43, код ЄДРПОУ 40539818) 167590 (сто шістдесят сім тисяч п`ятсот дев`яносто) грн 20 коп. відшкодування витрат на підготовку експертних висновків, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 16.05.2025 становить еквівалент 4041 (чотирьох тисяч сорока одного) долара США 15 центів.
4. Стягнути з держави Російська Федерація на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у Київ. обл./м.Київ/22030101, код отримувача за ЄДРПОУ 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA708999980313181206083010001, код класифікації доходів бюджету 22030101) 847840 (вісімсот сорок сім тисяч вісімсот сорок) грн 00 коп. судового збору.
5. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку, які передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 03.07.2026.

Суддя О.О. Третьякова