ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 травня 2026 року справа №200/6766/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кардаша В`ячеслава Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року по справі №200/6766/25 (суддя І інстанції Аканов О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,- 

УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.10.2025 року у цій справі визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.07.2025 року про призначення пенсії за віком з урахуванням періодів проходження військової служби з 05.07.1986 по 09.04.1988, періодів навчання з 01.09.1984 по 27.07.1985, з 01.09.1985 по 04.07.1986, з 10.04.1988 по 05.07.1989 року.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2025 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом трьох місяців з дня отримання даної ухвали подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року у справі №200/6766/22.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до суду надійшов звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року по справі № 200/6766/25 з додатками.
В обґрунтування звіту зазначено, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.10.2025 по справі №200/6766/25 виконано повністю, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянута заява ОСОБА_1 від 28.07.2025 про призначення пенсії за віком з урахуванням періодів проходження військової служби з 05.07.1986 по 09.04.1988, періодів навчання з 01.09.1984 по 27.07.1985, з 01.09.1985 по 04.07.1986, з 10.04.1988 по 05.07.1989 та призначено пенсію за віком з дати набуття пенсійного віку - з 25 липня 2025 року.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року по справі № 200/6766/25. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник позивача посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. 
Спірною ухвалою було прийнято звіт про виконання рішення суду, який у свою чергу не підтверджує виконання рішення суду у повному обсязі. 
Судом не враховано, що відповідачем до загального страхового стажу не зараховано: - період роботи з 28.07.1984 по 30.08.1984, згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки титульний лист трудової книжки заповнений з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, відсутня дата заповнення трудової книжки. Також в записі про звільнення відсутній підпис посадової особи; - період роботи з 03.05.1993 по 31.12.2000 (в трудовій книжці період з 03.05.1993 по 21.01.2003), оскільки титульний лист трудової книжки заповнений з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, відсутня дата заповнення трудової книжки. Також в підставі про прийом на роботу назва документа дописана іншим чорнилом. При цьому період роботи з 01.01.2001 по 21.01.2003 зараховано до загального страхового стажу згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Однак, відповідно до мотивувальної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.10.2025 року № 200/6766/25 судом досліджувалось питання щодо правомірності не врахування відповідачем трудової книжки позивача та було зазначено, що відповідач неправомірно її не врахував, а отже при розгляді заяви про призначення пенсії відповідач повинен був врахувати ці висновки. 
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Положеннями частини 2 статті 14 КАС України також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Відповідно до частини першої статті 382 КАС України (в редакції Закону № 4094-IX від 21.11.2024, що набрав чинності 19.12.2024р.) суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Частиною 1 статті 382-3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Згідно частини 2 статті 382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду у цій справі було рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.08.2025 №053430004104, яким позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки страховий стаж становить 28 років 3 місяці 21 день, при необхідному 32 роки. 
За наслідками розгляду цього спору, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.10.2025 року було скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.08.2025 №053430004104 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.07.2025 року про призначення пенсії за віком з урахуванням періодів проходження військової служби з 05.07.1986 по 09.04.1988, періодів навчання з 01.09.1984 по 27.07.1985, з 01.09.1985 по 04.07.1986, з 10.04.1988 по 05.07.1989 року.
На виконання цього судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за наслідками розгляду заяви позивача від 28.07.2025 року про призначення пенсії за віком, було прийнято рішення №053430004104 від 23.12.2025 про призначення позивачу пенсії за віком з 25.07.2025 року виходячи із страхового стажу 33 роки 23 днів.
З наданого розрахунку стажу вбачається, що до стажу позивача включено, зокрема, періоди навчання 01.09.1984 по 27.07.1985, 01.09.1985 по 04.07.1986, 10.04.1988 по 05.07.1989 року, періоди проходження військової служби з 05.07.1986 по 09.04.1988.
Отже, матеріалами справи підтверджено, що судове рішення від 24.10.2025 року у справі виконано відповідачем у повному обсязі, а саме відповідачем повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 28.07.2025 року та призначено пенсію за віком з 25.07.2025 року з урахуванням періодів проходження військової служби з 05.07.1986 по 09.04.1988, періодів навчання з 01.09.1984 по 27.07.1985, з 01.09.1985 по 04.07.1986, з 10.04.1988 по 05.07.1989 року.
Відтак, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що рішення суду в цій справі виконано у повній відповідності до його зобов`язальної частини та відповідно до покладених на відповідача обов`язків за цим судовим рішенням.
З тексту судового рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.10.2025 року вбачається, що судом першої інстанції взагалі не досліджувався період роботи позивача з 28.07.1984 по 30.08.1984, з 03.05.1993 по 31.12.2000, а тому посилання представника позивача на правові висновки, викладені в мотивувальній частині цього рішення, колегією суддів не прийнято до уваги.
При вирішенні питання щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд не вправі переглядати обставини, що встановлені судовим рішенням, тим паче, встановлювати нові обставини, яких не існувало станом на момент його ухвалення, а також змінювати суть судового рішення.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно було прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року по справі №200/6766/25. 
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кардаша В`ячеслава Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року по справі №200/6766/25 - залишити без задоволення. 
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року по справі №200/6766/25 - залишити без змін. 
Повне судове рішення – 07 травня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко