П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/5433/26	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Димерлія О.О.,
суддів Шляхтицького О.І., Вербицької Н.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеського державного університету внутрішніх справ на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2026 року про зупинення провадження у справі №420/5433/26
У С Т А Н О В И В:
25 лютого 2026 року Одеський державний університет внутрішніх справ (далі – позивач, скаржник) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просив:
- стягнути з ОСОБА_1 витрати, пов`язані з утриманням в Одеському державному університеті внутрішніх справ, у загальному розмірі 81 105 грн. 73 коп.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.03.2026 року відкрито провадження у справі №420/5433/26 за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у закладі вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, у розмірі 81 105 грн. 73 коп.
30.03.2026 року на адресу Одеського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання, у якому відповідач просив зупинити провадження у справі №420/5433/26 до набрання законної сили рішенням у справі, яка розглядається Конституційним Судом України за поданням Верховного Суду №4/256 (24) від 15.07.2024 року щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів пункту 3 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 року №261 в частині правомірності включення витрат на грошове забезпечення поліцейських до суми, яку курсанти мають відшкодувати у разі відрахування.
В обґрунтування заявленого клопотання відповідач вказував, що згідно з розрахунком фактичних витрат, пов`язаних із утриманням курсанта ОСОБА_1 в Одеському державному університеті внутрішніх справ за період навчання з 01.09.2020 року по 12.04.2023 року до загальних витрат, пов`язаних з його утриманням включено також суму виплаченого грошового забезпечення у розмірі 17480 грн. 11 коп.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2026 року задоволено клопотання ОСОБА_1 та зупинено провадження у справі №420/5433/26.
Приймаючи означене судове рішення, окружний адміністративний суд виходив з того, що предметом позову у цій справі є стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у закладі вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських. Так, у позовній заяві правові підстави звернення до суду Одеський державний університет внутрішніх справ обґрунтував, у тому числі посилаючись, зокрема на положення пункту 3 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261.
Разом з цім, як з`ясовано судом першої інстанції, відповідно до інформації із офіційного веб-сайту Конституційного Суду України за конституційним поданням Верховного Суду (основна реєстраційна інформація 4/ 256 (24) 15.07.2024 року) відкрито конституційне провадження щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів пункту 3 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261 в частині правомірності включення витрат на грошове забезпечення поліцейських до суми, яку курсанти мають відшкодувати у разі відрахування.
Як зауважено судом першої інстанції, в силу приписів пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України наведені обставини свідчать про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження.
Не погоджуючись із означеним судовим рішенням, Одеським державним університетом внутрішніх справ подано апеляційну скаргу, у якій зазначено, що окружним адміністративним судом порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у справі є помилковим. 
Так, зупинення провадження в адміністративній справі з підстав неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, яка розглядається в порядку конституційного провадження, є доцільним у випадках, коли предметом розгляду органу конституційної юрисдикції є норми закону чи іншого акта, якими врегульовано питання щодо юридичної відповідальності фізичної особи (мають зворотню дію). 
В інших випадках визнання неконституційним закону чи іншого акта не матиме впливу на правове регулювання відносин, що виникли (відбулися) до ухвалення рішення Конституційним Судом України.
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту установлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
У частині 1 статті 236 КАС України перелічені випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.
Так, пункт 3 частини 1 статті 236 КАС України встановлює, що суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, яка розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Поряд з цим ця норма містить застереження, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Слід зазначити, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Питання застосування пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України вже було предметом неодноразового розгляду Верховним Судом (зокрема, але не виключно, постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2023 року у справі №990/22/23, від 16.02.2022 року у справі №9901/43/21, постанови Верховного Суду від 17.10.2024 року у справі №160/8432/20, від 04.05.2023 року у справі №640/23621/19, від 16.09.2021 року у справі №160/7139/20, від 13.05.2021 року у справі №813/2760/18).
Так, за наслідками такого розгляду судом касаційної інстанції сформовано усталений підхід, що для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:
- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства;
- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.
Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
Як неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо.
Отже, вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі, суди повинні належним чином обґрунтовувати зв`язок між очікуваним судовим рішенням (у справі, до набрання судовим рішенням у якій зупиняється розгляд справи) і предметом спору у справі, в якій приймається ухвала про зупинення провадження.
Зупиняючи провадження у справі №420/5433/26 Одеським окружним адміністративним судом з`ясовано, що у провадженні Конституційного Суду України перебуває конституційне подання Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів пункту 3 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261 в частині правомірності включення витрат на грошове забезпечення поліцейських до суми, яку курсанти мають відшкодувати у разі відрахування.
Судова колегія зазначає, що за змістом статті 1 Закону України «Про Конституційний Суд України» Конституційний Суд України є органом конституційної юрисдикції, який забезпечує верховенство Конституції України, вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених Конституцією України випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до Конституції України.
Тобто, виключно до компетенції Конституційного Суду України віднесено вирішення питання щодо відповідності положень законів України та інших актів Конституції України.
В контексті спірних правовідносин апеляційний суд звертає увагу, що за приписами частини другої статті 152 Конституції України, з якою кореспондуються положення статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України, закони, інші акти або їх окремі положення, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Відтак, ухвалення Конституційним Судом України рішення за поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів пункту 3 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261 в частині правомірності включення витрат на грошове забезпечення поліцейських до суми, яку курсанти мають відшкодувати у разі відрахування, не зумовлює зміну правової регламентації спірних правовідносин у законодавстві, чинним станом на час виникнення останніх, а отже й зупинення провадження у цьому випадку не можна вважати виправданим і таким, що є необхідним за цих обставин.
За наведеного правового регулювання, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що у свою чергу призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Повноваження суду апеляційної скарги за наслідками розгляду апеляційної скарги визначено у приписах статті 312 КАС України.
Так, згідно із частиною 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд до суду першої інстанції.
У відповідності до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.
У зв`язку з порушенням судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, відповідно до приписів ч. 3 ст. 312, 320 КАС України, оскаржувана ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2026 року про зупинення провадження у справі №420/5433/26 підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Керуючись ст. 308, 311, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Одеського державного університету внутрішніх справ – задовольнити повністю.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2026 року про зупинення провадження у справі №420/5433/26 - скасувати.
Справу №420/5433/26 за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у закладі вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, у розмірі 81 105 грн. 73 коп. направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	О.І. Шляхтицький   Н.В. Вербицька