ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2026 року м.Дніпро Справа № 904/1740/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чус О.В. (доповідач),
судді Кощеєв І.М., Мороз В.Ф. 
секретар судового засідання Солодова І.М.
За участю (найменування сторін та інших осіб, що беруть участь у справі):
Представник позивача: Митюк Сергій Петрович (поза межами суду, з використанням власних технічних засобів) - адвокат, довіреність
Представники відповідача: Азаренков С.М. (в залі суду) - адвокат, довіреність; Явтух О.Г. (в залі суду) - адвокат, довіреність
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2025 (повний текст ухвали складено та підписано 13.10.2025, суддя Юзіков С.Г.) у справі № 904/1740/23
за скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ"
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ"
про стягнення 144 279 486,93 грн боргу,

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської від 15.07.2024 позов задоволено частково, у зв`язку з неправильним розрахунком пені, з порушенням строків визначених ст. 323 ГК України, суд встановив, що пеня яка підлягає до стягнення становить 122 964 841,81 грн. та зменшено суму пені на 30 % до 86 075 389,27 грн., у зв`язку з чим, вирішено стягнути з АТ "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" на користь ТОВ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" 765 337 936,14 грн. – основного боргу, 86 075 389,27 грн. – пені, 49 566 100,63 грн. – індексу інфляції, 11 204 182,39 грн. – 3 % річних, 939 398,99 грн. – судового збору.
17.04.2025 постановою Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2024 у справі № 904/1740/23 – задоволено частково.
09.06.2025 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2024, зміненого постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2025, яка набрала законної сили 17.04.2025 видано наказ.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.07.2025 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2025 у даній справі залишено без змін.
24.07.2025, за заявою Стягувача, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислав виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 78700631.
04.08.2025 від Боржника надійшла скарга на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава, в якій Скаржник (Боржниця) просить суд:
- скаргу на рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава задовольнити.; 
- визнати неправомірною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава про відкриття виконавчого провадження № 78700631.
09.09.2025 від Скаржника надійшла уточнена скарга, в якій останній зазначив, що звернувся до державного виконавця з заявою №б/н про зняття арешту та зупинення вчинення виконавчих дій у ВП № 78700631 на підставі п.15 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження". Проте, відповідно до листа Департаменту ДВС відділу примусового виконання рішень від 01.09.2025 за результатами розгляду заяви АТ "Дніпропетровськгаз" від 04.08.2025 було прийнято рішення відмовити у зупиненні виконавчого провадження № 78700631 та знятті арешту з рахунків. Проте, Скаржник вважає, що зазначена бездіяльність державного виконавця є незаконною та неправомірною з огляду на те, що державний виконавець отримав заяву АТ "Дніпропетровськгаз" від 04.08.2025 №б/н про обставини, зазначені в ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" та документальне підтвердження, що АТ "Дніпропетровськгаз" перебуває в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, а тому зобов`язаний зупинити вчинення виконавчих дій. Отже, з урахуванням отриманої від державного виконавця відповіді від 01.09.2025 вважає за необхідне доповнити свої вимоги раніше поданої скарги на рішення державного виконавця у межах виконавчого провадження № 78700631. Крім того, державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження № 78700631 зазначив інформацію про часткове погашення суми заборгованості, що не відповідає дійсності, оскільки станом на теперішній час Боржник не здійснював погашення заборгованості за наказом виданим у межах справи № 904/1740/23. При цьому, у державного виконавця немає повноважень оцінювати, тлумачити або перевіряти обсяг заборгованості, яка підлягає врегулюванню в межах процедури, передбаченої Законом №1639-ІХ. Визначення і затвердження розміру такої заборгованості здійснюється відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1179 (на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків). У зв`язку з тим, що на момент звернення зі скаргою до Господарського суду Дніпропетровської області порушення все ж таки мали місце, що підтверджується самим державним виконавцем у своєму запереченні на скаргу, просить суд задовольнити в тому числі первинні вимоги щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 78700631. Та в уточненій скарзі просить суд:
- визнати неправомірною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава про відкриття виконавчого провадження № 78700631;
- визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця у ВП №78700631 щодо не зняття арешту з усіх грошових коштів/електронних грошей, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях та належать боржнику: АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз";
- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо не зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу №904/1740/23;
- зобов`язати головного державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право АТ "Дніпропетровськгаз") шляхом винесення постанови у ВП №78700631 про зняття арешту з усіх грошових коштів/електронних грошей, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях та належать боржнику;
- зобов`язати головного державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право АТ "Дніпропетровськгаз") шляхом вжиття всіх необхідних заходів, пов`язаних із зняттям арешту у ВП №78700631 з усіх грошових коштів/електронних грошей, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях та належать Боржнику, а саме: надіслати постанову про зняття арешту органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про арешт коштів АТ "Дніпропетровськгаз" та сторонам виконавчого провадження;
- зобов`язати головного державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право) шляхом винесення постанови у ВП №78700631 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу №904/1740/23 до врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", яке бере участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" від 14 липня 2021 року №1639-IX.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2025 провадження з розгляду уточненої скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" в частині визнання неправомірною постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава про відкриття виконавчого провадження № 78700631 – закрито.
У решті вимог скарги відмовлено.
Не погоджуючись з висновками та мотивами, якими керувався суд першої інстанції під час прийняття судового рішення, представник Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", звернувся через підсистему «Електронний суд» до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 09.10.2025; ухвалу суду від 09.10.2025 в частині закриття провадження залишити без змін, в частині відмови у задоволенні вимог скасувати; ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги АТ «Дніпропетровськгаз» в повному обсязі; здійснити розподіл судових витрат.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановленою з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з огляду на таке.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2024, зміненим постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2025, з АТ «Дніпропетровськгаз» на користь ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» стягнуто, зокрема, 765 337 936,14 грн основного боргу, 86 076 028,91 грн пені, 49 566 100,63 грн інфляційних втрат, 11 204 182,39 грн 3% річних та 939 400,00 грн судового збору.
24.07.2025 державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 78700631 та накладено арешт на кошти боржника. 
АТ «Дніпропетровськгаз» звернулося до виконавця із заявою про зупинення виконавчих дій та зняття арешту на підставі пункту 15 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник включений до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» (далі Закон № 1639-ІХ) Державний виконавець відмовив у задоволенні заяви, пославшись на те, що стягувач у заяві про примусове виконання зазначив, що стягненню підлягає лише заборгованість, яка виникла після 28.02.2022 та не підлягає врегулюванню за Законом № 1639-ІХ.
Господарський суд Дніпропетровської області оскаржуваною ухвалою погодився з такою позицією виконавця, зазначивши, що виконавець правомірно врахував заяву стягувача та не зупиняв провадження в частині сум, які не підпадають під дію Закону № 1639-ІХ.
Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права на думку скаржника полягає в наступному.
Відповідно до пункту 15 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зупинити вчинення виконавчих дій у разі, якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом № 1639-ІХ, за умови перебування боржника в Реєстрі. Цей обов`язок не залежить від волевиявлення стягувача чи його розрахунків щодо періоду виникнення боргу.
Державний виконавець не має повноважень перевіряти правильність визначення стягувачем того, яка частина заборгованості підлягає врегулюванню, а яка – ні. Така правова позиція чітко викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.05.2025 у справі № 903/421/24, де зазначено: «Закон не надає виконавцю повноважень оцінювати, тлумачити або перевіряти обсяг заборгованості, яка підлягає врегулюванню в межах процедури, передбаченої Законом № 1639-ІХ. Самостійна оцінка виконавцем того, яка частина заборгованості включається до врегулювання, є виходом за межі його повноважень».
Суд першої інстанції помилково визнав зазначену правову позицію нерелевантною, пославшись на відмінність фактичних обставин. Однак ключовий правовий висновок – відсутність у виконавця права на власну оцінку обсягу заборгованості, що підлягає врегулюванню, – є універсальним та підлягає застосуванню у цій справі.
Ні Закон № 1639-ІХ, ні Закон України «Про виконавче провадження» не передбачають часткового зупинення виконавчого провадження або часткового зняття арешту. Частина четверта статті 35 Закону «Про виконавче провадження» прямо вказує, що у разі зупинення виконавчих дій з підстави, передбаченої пунктом 15 частини першої статті 34, арешт знімається. Жодних винятків для «частини суми» закон не містить.
Положення Закону № 1639-ІХ є імперативними. Статтями 4, 5, 6 цього Закону передбачено, що заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, підлягає погашенню за рахунок видатків державного бюджету (щодо періоду до 28.02.2022), а нараховані неустойка, інфляційні та річні – списанню. Держава запровадила спеціальний механізм врегулювання такої заборгованості, який виключає примусове стягнення в порядку виконавчого провадження до виключення боржника з Реєстру.
Оскільки АТ «Дніпропетровськгаз» включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, державний виконавець був зобов`язаний на підставі пункту 15 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 78700631 в повному обсязі та зняти арешт з коштів боржника відповідно до частини другої статті 59 цього Закону.
Суд першої інстанції неправильно застосував зазначені норми матеріального права, не врахував правових висновків Верховного Суду та прийняв незаконну ухвалу, яка порушує права АТ «Дніпропетровськгаз» на мирне володіння майном (грошовими коштами) та на врегулювання заборгованості у визначений державою спеціальний спосіб.
Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.10.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Мороз В.Ф., Кощеєв І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.10.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/1740/23. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/1740/23.
12.11.2025 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали даної господарської справи.
Ухвалою суду від 20.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2025 у справі № 904/1740/23. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 15.01.2026 о 10 год. 30 хв.
04.12.2025 від позивача до ЦАГС надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про те, що апеляційна скарга АТ «Дніпропетровськгаз» є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. 
Відповідно до пункту 15 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє виконавчі дії лише якщо вся сума, що стягується, підлягає врегулюванню за Законом № 1639-ІХ. Цей Закон (абз. 8 ст. 1) поширюється лише на заборгованість, яка виникла з 01.01.2020 по 28.02.2022. 
У даній справі основна заборгованість (765 млн грн) виникла після 28.02.2022, тому не підлягає врегулюванню. 
Стягувач у заяві про примусове виконання чітко визначив суми, які підлягають негайному стягненню (802,8 млн грн), та надав відповідні розрахунки. 
Виконавець діяв правомірно, не здійснюючи самостійної оцінки, а лише на підставі заяви стягувача. Зупинення виконавчого провадження в частині сум, які не підпадають під дію Закону № 1639-ІХ, порушило б принцип обов`язковості судового рішення та право стягувача на мирне володіння майном (ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції). 
Посилання Боржника на справу № 903/421/24 є помилковим, оскільки там регулювалась заборгованість за іншим договором з іншим періодом (з 01.11.2021 по 28.02.2022). 
Натомість релевантними є висновки Верховного Суду у справах № 904/4463/23 та № 911/1880/22, згідно з якими виконавець не зупиняє провадження щодо заборгованості, що виникла після 28.02.2022. 
Апеляційна скарга не містить доказів порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права. Тому ТОВ «Оператор ГТС України» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2025 - без змін.
08.12.2025 від Відділу примусового виконання рішень до ЦАГС надійшов відзив, в якому вважає апеляційну скаргу АТ «Дніпропетровськгаз» безпідставною та необґрунтованою.
Стягувач пред`явив до виконання наказ суду, зазначивши у заяві, що примусовому стягненню підлягає лише заборгованість, яка виникла після 28 лютого 2022 року, у розмірі 802 889 492,55 грн, оскільки вона не підлягає врегулюванню за Законом № 1639-ІХ. 
Виконавець відкрив провадження та наклав арешт на кошти в межах цієї суми з урахуванням виконавчого збору. 
Згідно з абзацом 8 статті 1 Закону № 1639-ІХ врегулюванню підлягає лише заборгованість, яка виникла з 01 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно. 
Суд першої інстанції встановив, що основна заборгованість у розмірі 665 105 481,77 грн виникла за періоди після 28 лютого 2022 року (травень 2022 – січень 2023), а отже, не підпадає під дію Закону № 1639-ІХ. 
Відтак, саме лише перебування боржника в Реєстрі за умови стягнення заборгованості, що виникла поза межами визначеного Законом періоду, не є підставою для зупинення виконавчого провадження згідно з пунктом 15 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження». 
Арешт накладено правомірно виключно в межах сум, які не підлягають врегулюванню. Висновки Верховного Суду у справі № 903/421/24 не є релевантними, оскільки у справі № 904/1740/23 заборгованість виникла після 28 лютого 2022 року, що підтверджено рішенням суду та заявою стягувача. 
Натомість належать до застосування правові висновки Верховного Суду у справах № 904/4463/23 та № 911/1880/22, згідно з якими виконавець не зупиняє виконавче провадження щодо сум, що виникли поза межами періоду, визначеного Законом № 1639-ІХ. 
Тому Відділ просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
15.01.2026 в судовому засіданні у справі № 904/1740/23 оголошено перерву до 05.03.2026 на 11:00 год.
У зв`язку з перебуванням судді-члена колегії Кощеєва І.М. на лікарняному, розгляд справи № 904/1740/23, призначений на 05 березня 2026 року, не відбувся. Відповідну інформацію було оприлюднено 04.03.2026 на офіційному вебсайті Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою суду від 11.03.2026 розгляд апеляціної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2025 у справі № 904/1740/23 призначено у судовому засіданні на 19.05.2026 о 11:10 год.
Однак, апеляційним господарським судом було допущено описку в ухвалі Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2026 щодо дати судового засідання.
Ухвалою суду від 18.03.2026 виправлено, допущену в ухвалі Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2026 описку, вказавши: «Розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2025 у справі № 904/1740/23 призначити у судовому засіданні на 28.05.2026 о 11:10 год».
28.05.2026 Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислав у судове засідання не з`явився та своїм процесуальним правом на участь у ньому не скористався. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений апеляційним судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
У судовому засіданні 28.05.2026 проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини постанови) по справі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечень на неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла до наступних висновків.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської від 15.07.2024 позов задоволено частково.
17.04.2025 постановою Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2024 у справі № 904/1740/23 – задоволено частково. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2024 у справі № 904/1740/23 – змінено, викладено абзац 2 резолютивної частини в наступній редакції:
"Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2, код 03340920) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, 44, код 42795490) 765 337 936,14 грн. – основного боргу, 86 076 028,91 грн. – пені, 49 566 100,63 грн. – індексу інфляції, 11 204 182,39 грн. – 3 % річних, 939 400 грн. – судового збору".
09.06.2025 видано наказ на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2024, зміненого постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2025.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.07.2025 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2025 у даній справі залишено без змін.
16.07.2025 Стягувач пред`явив наказ до виконання. В заяві про відкриття виконавчого провадження №ТОВВИХ-25-11044 від 16.07.2025 Стягувач зазначив, що стягнута рішенням від 15.07.2024 у справі №904/1740/23 заборгованість частково підпадає під період виникнення, який підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" від 14.07.2021 № 1639-IX, у зв`язку з чим просив відкрити виконавче провадження та здійснити заходи примусового виконання рішення суду на заборгованість, яка виникла після 28.02.2022 та не підлягає врегулюванню відповідно до Закону № 1639-ІХ у загальному розмірі 802 889 492,55 грн. Додатково надав розрахунки, яка частина заборгованості, стягнута рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2024 у справі № 904/1740/23, виникла після 28 лютого 2024 року та не підлягає врегулюванню відповідно до процедур передбачених Законом № 1639-ІХ. 
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. від 24.07.2025 відкрито виконавче провадження ВП № 78700631 згідно з пунктом 2 якої постановлено рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2025 у справі №904/1740/23 виконувати в частині стягнення з боржника заборгованості в сумі 802 889 492,55 гривень, що відповідає тексту заяви Стягувача.
Відповідно до тексту постанови про відкриття виконавчого провадження виконавче провадження відкрито на підставі заяви Стягувача від 16.07.2025 про примусове виконання наказу № 904/1740/23 від 09.06.2025 виданого Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 765 337 936,14 грн основного боргу, 86 076 028,91 грн пені, 49 566 100,63 грн - індексу інфляції, 11 204 182,39 грн - 3% річних, 939 400,00 грн судового збору. Зі змісту заяви вбачається, що з урахуванням часткового погашення, сума заборгованості за період з 01.03.2022 по 30.11.2022 (що не підлягає врегулювання на підставі Закону № 1639-ІХ становить 802 889 492,55 грн. Тому, Стягувач просить відкрити виконавче провадження на суму 802 889 492,55 грн.
25.07.2025 постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електроні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать Боржнику в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, яка становить 883 178 727,50 гривень.
04.08.2025 АТ Дніпропетровськгаз» звернулось до державного виконавця з заявою про зняття арешту та зупинення вчинення виконавчих дій у ВП № 78700631 на підставі п 15. Ч 1 ст 34 Закону України «Про виконавче провадження».
04.08.2025 від Боржника до суду надійшла скарга на дії Виконавця, оскільки останнім в постанові про відкриття провадження у справі самостійно змінено резолютивну частину рішення. В обґрунтування скарги зазначає, що жодним законодавчим актом державного виконавця не наділено повноваженнями змінювати розмір стягнення у рішенні суду, яке набрало законної сили, або у виконавчому документі. Також, Виконавцю не надано право самостійно змінювати розмір стягуваних сум, що визначені у виконавчому документі.
Листом від 01.09.2025 №125091/134606-33-25/20-1 Виконавець повідомив Відповідачеві, що заява АТ "Дніпропетровськгаз" про зняття арешту з усіх рахунків та зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № ВП 78700631 на підставі п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягає задоволенню. В обґрунтування вказаної відмови зазначено, що примусовому стягненню підлягає заборгованість Боржника, яка виникла після 28.02.2022 та не підлягає врегулюванню відповідно до Закону України № 1639-ІХ в загальній сумі 802 889 492,55 грн., з урахуванням судового збору в сумі 939 400,00 грн, а, відтак, на нього не поширюється дія положення п. 15 частини 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".
01.09.2025 Боржник отримав відповідь Виконавця на вищезазначену заяву про відмову у зупиненні виконавчих дій. У зв`язку з чим 09.09.2025 скарга на дії Виконавця була уточнена. 
Так, Скаржник посилається на те, що Виконавець не зняв арешт з усіх грошових коштів/електронних грошей АТ "Дніпропетровськгаз", що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, та не зупинено вчинення виконавчих дій у ВП №78700631 за його заявою від 04.08.2025, що, на думку останнього, суперечить вимогам ч. 2 ст. 34, ч. 4 ст. 35 та ч. 2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження". 
Закриваючи провадження з розгляду уточненої скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" в частині визнання неправомірною постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава про відкриття виконавчого провадження № 78700631 та відмовляючи у решті скарги суд першої інстанції виснував.
В частині вимог про визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження суд закрив провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки 01.09.2025 виконавець добровільно виніс постанову про зміну реєстраційних даних, усунувши описку та повністю навівши резолютивну частину наказу. На момент розгляду скарги порушення було виправлено, а тому спір у цій частині припинився.
В частині вимог про зобов`язання виконавця зупинити виконавче провадження та зняти арешт з усіх коштів боржника суд відмовив, виходячи з такого.
Згідно з абзацом 8 статті 1 Закону № 1639-ІХ врегулюванню підлягає лише заборгованість операторів газорозподільних систем, яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно. Суд встановив, що основна сума заборгованості (665 105 481,77 грн) та відповідні нарахування виникли за періоди після 28 лютого 2022 року (травень 2022 – січень 2023), а отже, не підпадають під дію Закону № 1639-ІХ.
Відповідно до пункту 15 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє виконавчі дії лише у разі, якщо вся сума, що стягується, підлягає врегулюванню за Законом № 1639-ІХ. Оскільки стягувач пред`явив до виконання лише ту частину заборгованості (802 889 492,55 грн), яка виникла після 28.02.2022 і не підлягає врегулюванню, то передбачені законом підстави для зупинення виконавчого провадження відсутні.
Суд врахував, що виконавець діяв на підставі заяви стягувача, який відповідно до частини 3 статті 26 Закону «Про виконавче провадження» має право зазначати відомості, що сприяють виконанню. Виконавець не здійснював самостійної оцінки заборгованості, а лише взяв до уваги надані стягувачем розрахунки. Арешт накладено виключно в межах сум, що не підлягають врегулюванню (з урахуванням виконавчого збору).
Посилання боржника на постанову Верховного Суду від 16.05.2025 у справі № 903/421/24 суд визнав нерелевантними, оскільки у тій справі заборгованість виникла за іншим договором та в інший період (з 01.11.2021 по 28.02.2022), а головне - там стягувач не визначав у заяві суму, яка не підлягає врегулюванню. Натомість у даній справі саме стягувач ідентифікував суму заборгованості після 28.02.2022, а виконавець лише виконав його заяву.
Зупинення виконавчого провадження в частині заборгованості, яка виникла після 28.02.2022, суперечило б принципу обов`язковості судового рішення (стаття 129-1 Конституції України) та порушувало б право стягувача на виконання судового рішення, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії державного виконавця є правомірними, а скарга в цій частині не підлягає задоволенню.
Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду попередньої інстанції, якою відмовлено у задоволені скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава (щодо зобов`язання виконавця зупинити виконавче провадження та зняти арешт з усіх коштів боржника); в частині зариття провадження апелянт просить залишии без змін.
Причиною виникнення спору стало питання щодо наявності / відсутності підстав для задоволення скарги на дії державного виконавця.
Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
У ст. 18 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Умови й порядок виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначається приписами Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Так, виконавець відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» є одним з учасників виконавчого провадження. Державний виконавець є суб`єктом виконавчих процесуальних правовідносин, статус якого характеризується владними повноваженнями.
Повноваження виконавця щодо вчинення виконавчих дій наведені у ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» через визначення переліку прав і обов`язків виконавця.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Підстави та порядок зупинення вчинення виконавчих дій визначено у статті 34 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.
Згідно з ч. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.
Згідно з ч. 11 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку, передбаченому пунктом 15 ч. 1 ст. 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу». У разі поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі пункту 15 частини першої статті 34 цього Закону, виконавче провадження повторному зупиненню з таких підстав не підлягає.
З урахуванням наведеного об`єднана палата Касаційного господарського суду у п. 8.78. постанови від 16.05.2025 у cправі № 903/421/24 зазначила, що виконавець на підставі постанови НКРЕКП про включення до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, зупиняє вчинення виконавчих дій щодо такого підприємства, а також знімає накладені арешти на майно та грошові кошти у випадку, якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» (див. постанови Верховного Суду від 30.10.2023 у справі № 925/555/21, від 12.12.2024 у справі № 924/395/24, від 20.01.2025 у справі № 924/396/24, від 26.02.2025 у справі № 910/9745/22).
До того ж у постанові від 17.01.2025 у справі № 925/958/22 Верховний Суд зазначив, що відповідно до ч. 11 статті 35 такого Закону у випадку, передбаченому п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу». Тобто ключовим критерієм є включення боржника до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».
Зважаючи на положення ст. 19 Конституції України та ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець (приватний / державний) повинен вчиняти виконавчі дії не лише із дотриманням цього Закону, а й відповідно до інших нормативно-правових актів, додержання яких є обов`язковим при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.
Принцип юридичної визначеності вимагає, щоб у разі прийняття спеціального закону з певного питання цей закон не ставився під сумнів ( зокрема, шляхом його невиконання ), а сторони, яких він стосується, мають обґрунтовано очікувати, що цей закон буде застосовуватися. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2022 р. у справі №908/1525/16.
29.08.2021 набув чинності Закон України № 1639-IX, відповідно до статті 1 якого визначено, що: процедура врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу - це заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) за природний газ та послуги з його транспортування шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, а також списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість, у разі її погашення; реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу - це відкритий загальнодоступний перелік підприємств та організацій, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону; реєстр розміщується на офіційному вебсайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; учасники процедури врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) - постачальники природного газу, оператори газорозподільних систем та оператор газосховищ, включені до Реєстру, а також особа, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, особа, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», розпорядники коштів державного бюджету, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Дія Закону України № 1639-IX поширюється на відносини із врегулювання видів заборгованості (грошових зобов`язань), визначених у статті 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені до реєстру (стаття 2 зазначеного Закону).
Згідно зі ст. 3 Закону України № 1639-IX для участі у процедурі врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єкти ринку природного газу включаються до реєстру, який веде НКРЕКП. Рішення про включення або про відмову у включенні до реєстру приймається Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та оприлюднюється на її офіційному веб-сайті.
10.11.2022 постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за № 1410 Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 3 Закону України № 1639-ІХ.
Отже, Боржник - Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" є суб`єктом правовідносин, що врегульовуються Законом України № 1639-ІХ.
Згідно з абз. 8 ст. 1 Закону України № 1639-ІХ заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно.
Матеріалами справи підтверджено, що заборгованість, яка стягується у примусовому порядку, виникла на підставі Технічної угоди про умови приймання-передачі природного газу № 11490-1195-20/2002000137 від 31.01.2020 , а Боржника включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, що підтверджується постановою НКРЕКП від 10.11.2022 № 1411.
Згідно зі змістом рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2024 і постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2025 та заяви про примусове виконання рішення суду з Боржника стягнута сума, яка включає в себе основну заборгованість з квітня 2021 по січень 2023, включно та нарахування відповідно до ст. 625 ЦК України та п.13.5. Договору у розмірі 11 204 182,39 грн. – 3 % річних за період з 21.05.2021 по 10.05.2023, 122 965 755,59 грн. – пені за період з 21.05.2021 по 10.05.2023, 49 566 100,63 грн. – індексу інфляції за період з червня 2021 року по квітень 2023 року. Всі нарахування проводилися окремо за кожним актом.
Отже, заборгованість, стягнута з АТ "Дніпропетровськгаз" рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2024, лише частково підлягає врегулюванню відповідно до норм Закону України "№ 1639-ІХ, а саме, заборгованість з квітня 2021 по лютий 2022 (включно) та нарахування на неї.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, Стягувачем в заяві про примусове виконання рішення суду заявлено до виконання лише частину заборгованості в розмірі 802 889 492,55 грн, яка виникла після 28.02.2022 та не підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України № 1639-ІХ, із наданням доказів, які це підтверджують.
Виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2025 та арешт коштів Боржника від 25.07.2025 у ВП № 78700631, врахував заяву і пояснення Стягувача та на суми, які підлягають врегулюванню відповідно до норм Закону № 1639-ІХ, арешт не накладався, у зв`язку з чим посилання Скаржника/відповідача на порушення Виконавцем вимог частини 2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" є необґрунтованими.
Посилання Боржника/відповідача у скарзі на те, що Виконавець мав зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 78700631, також в частині сум, які не підлягають врегулюванню відповідно до Закону № 1639-ІХ, не підлягають задоволенню, з огляду на те, що вони не відповідають п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", яким, як вже зазначалось вище, встановлено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.
Колегія суддів констатує, що зупинення вчинення виконавчих дій в частині суми, що не підпадає під дію Закону № 1639-ІХ суперечить принципам правосуддя, оскільки позбавляє Стягувача можливості одержати присуджену суму в установленому законом порядку.
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана ухвала, в оскаржуваній частині, підлягає залишенню без змін.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2025 у справі № 904/1740/23 - залишити без задоволення. 
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2025 у справі № 904/1740/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 15.06.2026.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя В.Ф. Мороз