У х в а л а
8 травня 2026 року
м. Київ
Справа № 756/3121/24
Провадження № 61-4974ск26
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А ознайомився із касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник)
на постанову Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року 
у справі за позовом Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - позивач) до скаржника за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації - про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів та
в с т а н о в и в:
1. 29 червня 2025 року скаржник вперше подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення.
2. 5 січня 2026 року Верховний Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою повернув касаційну скаргу.
3. 7 січня 2026 року згідно з повідомленням про доставлення електронного листа скаржник отримав копію зазначеної ухвали до свого електронного кабінету.
4. 31 березня 2026 року скаржник повторно подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду й ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.
5. За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.
6. Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, її слід залишити без руху.
(1) Щодо строку на касаційне оскарження
7. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).
7.1. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК України).
7.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).
7.3. До касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності (пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України).
7.4. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).
7.5. 23 квітня 2025 року апеляційний суд ухвалив оскаржену постанову, повний текст якої склав 4 червня 2025 року. Скаржник подав касаційну скаргу 31 березня 2026 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження. Просив поновити йому цей строк. Мотивував тим, що вперше подав касаційну скаргу вчасно, однак Верховний Суд її повернув. Згідно з повідомленням про вручення електронного листа 7 січня 2026 року скаржник отримав копію зазначеної ухвали до електронного кабінету. Скаржник не пояснив, чому він зволікав із повторним поданням касаційної скарги більш як два місяці, починаючи з 8 січня 2026 року. Тому повинен додатково обґрунтувати поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження та необхідності його поновлення.
(2) Щодо вимог до змісту касаційної скарги
8. За змістом пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі - Закон № 3200-IX) у касаційній скарзі повинні бути зазначені відомості про наявність або відсутність електронного кабінету особи, яка подає касаційну скаргу. 
8.1. Якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей (частина восьма статті 14 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX). 
8.2. Скаржник у касаційній скарзі зазначив, що він не має електронного кабінету. Однак така інформація є неправдивою. Згідно з відповіддю № 34515162, сформованою засобами підсистеми «Електронний суд», скаржник має зареєстрований електронний кабінет із 21 червня 2024 року.
(3) Щодо сплати судового збору
9. До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).
9.1. Згідно з двома довідками про наявність платіжного доручення скаржник, вперше подаючи касаційну скаргу, сплатив 12 112,00 грн судового збору за двома платіжними дорученнями. Судовий збір не повертав. Розмір сплаченого ним судового збору не пояснив.
9.2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).
9.3. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
9.4. За змістом підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
9.5. За змістом підпунктів 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий мінімум згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» із 1 січня 2024 року становив 3 028,00 грн.
9.6. У березні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив: (1) позбавити скаржника батьківських прав щодо синів - ОСОБА_2 , який на родився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - сини); (2) стягнути зі скаржника на користь Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім`ї міста Києва аліменти на синів у розмірі 1/3 частини усіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з часу подання позовної заяви та до досягнення ними вісімнадцятирічного віку.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову. Апеляційний суд із таким рішенням не погодився, скасував його й ухвалив нове про часткове задоволення позову: позбавив скаржника батьківських прав щодо синів і стягнув з нього на їхню користь аліменти у розмірі 1/3 частини усіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 березня 2024 року та до досягнення ними повноліття; передав дітей на опікування позивачеві.
Скаржник оскаржив постанову апеляційного суду в цілому, тобто щодо двох немайнових вимог й однієї вимоги майнового характеру. 
9.7. Ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (пункт 3 частини першої статті 176 ЦПК України).
9.8. Ціну позову або розмір свого доходу за 6 місяців, які передували зверненню до Верховного Суду, скаржник не вказав. Тому точний розмір доплати судового збору має розрахувати самостійно на підставі документів, які можуть підтвердити дійсний дохід скаржника за відповідний період, за формулою: (3 028,00 грн х 2 немайнові вимоги + 1/3 доходу скаржника х 6 місяців х 1,5 %) х 200 %.
9.9. За відсутності таких документів - доплатити судовий збір до максимального розміру: (3 028,00 грн х 2 немайнові вимоги + 3 028,00 х 5 (максимальна ставка за подання касаційної скарги за позовними заявами майнового характеру в справах, у яких предметом позову є захист сімейних прав) х 200 % - 12 112,00 грн = 30 280,00 грн.
Реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101; НОМЕР_1 ; судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 , Верховний Суд (Касаційний цивільний суд), справа № 756/3121/24).
9.10. Скаржник має надати суду документи про сплату судового збору у розмірі, визначеному за законом, і ті, які можуть підтвердити всіх отримані скаржником доходи за шість місяців до дня подання касаційної скарги, зокрема, довідку з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу та з Пенсійного фонду України. Зазначені документи повинен надати з такою кількістю їхніх копій, яка відповідає кількості інших учасників справи (пункти 1 і 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).
(4) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги
10. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).
11. Для усунення недоліків, вказаних у цій ухвалі, Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня її вручення скаржнику. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржнику.
Керуючись статтями 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК України,
п о с т а н о в и в :
1. Залишити без рухукасаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року у справі за позовом Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації до  ОСОБА_1 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації - про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів.
2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя 		Д. А. Гудима